484 Slägtet Regalecus. 
för öfrigt synes vara något annorlunda formad. -— Dess kropps- 
yta är i det närmaste lik den hos sölvkveiten. Huden är be- 
täckt af en mycket tunn och lätt affallande silfverhvit, med 
iridescerande glan3 försedd ytterhud, utan spår till fjäll. Enligt 
Linprota hade denne silfverhvite färg någon skiftning i brons. 
Sjelfva huden är öfverallt småknottrig, men knottrorna äro 
icke jemnt fördelade. Långs hvardera kroppssidan, ofvan sido- 
linien äro 4 långsgående, något litet upphöjda och dunklare 
band, uti hvilka knottrorna äro större och mera utstående, och 
långs sidorna af ryggen finnas äfven spår till dylika band?) 
Mellan dessa band äro knottrorna helt små och glesa, så att 
huden här synes nästan slät. På rygg- och buksidorna hafva 
vi funnit dem jemnt fördelade och större än de mellan banden, 
och på den senare sidan äro de stora och starkt framstående 
långs bukkanten. — Sidolinien börjar ofvan ock bakom ögat 
och sänker sig så småningom nedåt, så att den vid anus blott 
är omkr. 17/,, t eller 51 mill. från bukkanten. -Derifrån går 
den rät bakåt och närmar sig allt mer och mer bukkanten tills 
den slutar i stjertspetsen. Enligt LinprorH och Hancock & Em- 
BLETON förefinnas tunna och aflånga skifvor (utan tvifvel hben- 
skifvor) långs den samma. — Pupillen lär vara rund. — Hvad 
färgen beträffar hafva vi redan till stor del anfört den på 
kroppen. Dertill får läggas, att alla fenorna äro högröda, att 
på kroppssidorna äro snedt uppifrån och nedåt och bakåt rigtade 
tvärgaende svartaktige fläckar, som här och der bilda afbrutna 
tvärband. De äro i synnerhet belägna på den främre delen af 
kroppen. På det Bergenska exemplaret voro de ännu tydlige, 
och vi räknade 15 dylika afbrutna tvärband. Iris är silfver- 
hvit och pupillen svartblå. Munnen är svart inuti. 
Ungarne till denna så väl som till de andra arterna inom 
detta slägte äro fullkomligt okände, så vida icke den 2 fot 
6"/,, tum eller 798 mill. långe Regalecus russellii (SHaw)?) 
irån Vizagapatam i Indien, utrustad med en väl utbildad stjert- 
fena med 4 strålar, af hvilka den ene är särdeles lång, är en 
unge af någon art inom det samma. Detta synes vara troligt. 
1) Å det Bergenska exemplaret hafva vi funnit dessa band mycket 
tydliga. 
2) General Zoology, vol: IV, part 2, pag. 195, pl. 28. — 1803. 
