Slägtet Carelophus. 491 
I. Slägtet Carelophus, H. Kröver. 1844. 
(Naturhistorisk Tidskrift, 2:den Rekke, 1:ste Bd., pag. 236. — 18144 
—1845. — Bl/enniops, S. NILSSON: Skand. Fauna, 4:de delen, Fiskarna, 2:dra 
häft. pag. 184. — 1853. 
Kroppen långsträckt och något hoptryckt. Hufvudet litet, 
med mycket kort och trubbig nos. ÖOfvan ögonen förefinnas 
hudbihang, som hos äldre äro greniga. Smala, koniska, tätt sit- 
tande tänder, med spetsarne i enkel rad, på käkarne, men inga på 
plogbenet eller gombenen, och inga huygtänder. Gälhinnans strå- 
lar äro i allmänhet 6. Blott en enda ryggfena, hvars alla strå- 
lar äro taggspetsade. Buhkfenorna belägna under bröstfenornas 
fästen och försedda med 1 taggstråle och 3 mjuke strålar. 
Kroppen betäckt af mycket små och tunna cycloidfjäll. Si- 
dolintien otydlig. Inga appendices pylorice. 
Till detta slägte hörer blott 1 art, förekommande vid den 
Skandinaviska nordens och Englands kuster. 
1. Carelophus ascanii (WaALBAUM). 
Tångsnärtan, 
2:ne par greniga hudbihang tentakler”) ofvan ögonen, 
af hvilka de af bakre paret äro större, och dessutom smärre 
hudpapiller på nacken. Hufvudets längd ungefär lika med 
eller mindre än kroppens största höjd, och utgörande omkring 
1/7; af totalläingden. ! 
Rf. 51—53; af. 14+39--40; brf. 14; bf. 143; stjf. 131). 
— Blennius Gualerita, LINNÉ: Syst. Nat. edit. XII:ma, pag. 441. — 1766. 
(Ex parte). 
BARA Ascani, WALBAUM: Artedi Genera Piscium, Ichthyologix 
Pars III, emendata et aucta, pag. 173. = 1792 
Galerita, S. NILSSON: Prodromus Ichthyologie Scandinavice, 
pag. 102. — 1832. 
5 Brosme sive Ascanii, REINHARDT, senior: Maanedsskr. for Lit- 
terat. 1833, pag. 261. — 1833. 
5 Yarellii, VALENCIENNES: Hist. nat. des Poiss. par Cuvier 
& Valenciennes, T. XI, pag. 218. — 1836. 
Gunnellus Stroemi, IDEM: ibm, pag. 444. 
1) C. A. HANSSON (Öfvers. af K. Vet. Akad:s Förh. 1880, N:o 4, 
pag. 21) har hos ett 215 mill långt exemplar funnit blott 50 strålar i 
ryggfenan och 35 mjuke strålar i analfenan. i 
