496 Slägtet Carelophus. 
nige, men dock de fleste ledade. — Kroppen bakom hufvudet 
är täckt af små, rundade eller ovala och tunna cycloidfjäll, 
som icke äro affallande, och som i allmänhet äro spånlikt sit- 
tande. — Sidolinien otydlig. — Färgen är betydligt vexlande. 
Om det ofvan anförda mindre exemplaret hafva vi, då det var 
lefvande, 1 detta afseende antecknat följande: Ofvan gulbrun- 
aktig, med omkring 11 olivbrune fläckar å hvardera sidan af 
ryggen långs ryggfenans bas. Desse fläckar fortsättas ned åt 
kroppssidorna och bilda tvärband, som ofta å midten af sidorna 
äro afbrutna, samt för öfrigt ej äro skarpt begränsade eller sär- 
deles tydliga. Dessutom förefinnas talrike, smärre olivbrune 
fläckar och punkter på ryggfenan och kroppssidorna. Bröstfe- 
norna, analfenan och stjertfenan äro gulbrunaktiga, utan fläckar, 
-bröst- och stjertfenorna något mörkare. Omkring hvartdera 
ögat är en mörkare brun ring, från hvilken utgår en fläck af 
samme färg nedåt sidan af hufvudet till bakom munvinkeln. 
Tentaklerna eller hudbihangen ofvan ögonen gula. TIris af 
samme färg som ringen utomkring ögat, men närmast pupillen 
är en smal guldgul ring. MNSedan den en stund förvarats lef- 
rande i ett mindre kärl, ändrade den färgen något, och blef 
ljusare än den var strax den uppkom ur hafvet. ”Tentaklernas 
gule färg öfvergick till en ljust gulbrun färg med dragning i 
rödt. Buken var hvit med köttfärgad anstrykning. Det större 
ofvan anförda exemplaret var mycket mörkare, och hade kroppen 
brunaktig, med ljusare gråbrunaktig buksida, och med något 
ljusare fin marmorering på kroppssidorna. Tentaklerna voro 
dock gulaktiga, och bröst-, anal- och stjertfenorna voro gul- 
brunaktiga, ehuru något mörkare än hos det mindre exemplaret. 
Mycket små ungar hafva en blekare färg på fenorna och mör- 
kare sådan på tentaklerna, och stundom temligen mörk med 
ljusare marmorering försedd färg å kroppen. 
'Tångsnärtan är mycket sällsynt vid Sverige, och de enda 
exemplen på dess förekomst härstädes äro dels det, som af A. 
W. Manx blifvit anfördt vid Skandinaviske Naturforskarnes 
I:de möte i Stockholm 18631) och hvarför han utförligare re- 
dogjort i Göteborgs och Bohusläns Fauna, pag. 471, och dels 
det, som anföres af C. A. Hansson i Öfversigt af K. Vet. Ak: 
1) Förhandl. vid de Skand. Naturforsk:s 9:de möte i Stockh. 1863, 
pag. 409, tr. 1865. 
