Tångbrosmen. 5313 
3:ne mjuke, ledade och klufne"!) strålar, och taggstrålen är starkt 
fästad vid den ytterste mjuke strålen. — Stjertfenan är lång, 
ungef. så lång som afståndet mellan nosspetsen och öfre grän- 
sen. för gälspringan (hos det största exemplaret af de nämnda 
3:ne 27 mill. lång), och hos de äldre är den lancettformig, 
eller starkt tillspetsad, och hos de yngre trubbig eller svagt 
tillspetsad. Den har 11 fullständige och grenige och ofvan 5 
och nedan 4 ofullständige men till en del ledade strålar. -— 
Fjäll förefinnas icke på hufvudet, med undantag af kinderna 
under och bakom ögonen, der de äro ytterst små. Kroppen är 
betäckt af små, rundade öch tunna, men fast sittande cycloid- 
fjäll. — Sidolinien företer samma förhållande som hos före- 
gående art, och är otydlig. — Färgen är fläckig, men något 
vexlande 1 anseende till fläckarnes storlek och mängd, äfvensom 
i anseende till den mer eller mindre ljuse bottenfärgen. Denne 
är på ryggen och öfre delarne af kroppssidorna stundom blekt 
gulbrunaktig, dragande något i blåaktigt, och stundom blekt 
grågulaktig med svag olivgrön anstrykning, och på denne bot- 
tenfärg förefinnes en mer eller mindre tät marmorering af mer 
eller mindre mörkt gråbrunaktige fläckar, af hvilka en del äro 
större, uppkomne genom sammanflytning af mindre och bil- 
dande 8 till 9 orediga tvärband, stundom under och stundom 
både öfver och "under sidolinien samt sträckande sig ut på 
ryggfenan. Hufvudet har ofvan och på sidorna ryggens botten- 
färg och är fint marmoreradt med gråbrunt. Nedre kropssi- 
dornas färg öfvergår så småningom 1 buksidans, som är gul- 
hvitaktig, utan fäckar, framtill stundom med violett, baktill 
med olivgul och midtåt med silfvergrå glans. Ryggfenan och 
stjertfenan blekt grågulaktiga, med mörkare tvärband, som på 
den förra gå snedt uppifrån nedåt och bakåt och på den senare 
gå tvärt öfver. Bröst-, buk- och analfenorna äro ofläckade, 
de först nämnda med gulaktige strålar, och de andra blekt grå- 
gulaktiga eller gråhvitaktiga. Iris är messingsgul och upptill 
skuggad af svart. 
Tångbrosmen är liksom långbarnet egentligen en högnor- 
disk fisk, som i hafven vid Sveriges kuster är mycket sällsynt, 
1) Uti Skandinavisk Fauna uppgifves, att de mjuke strålarne äro 
enkle, d. v. s. icke klufne, och äfven STUWITZ-och COLLETT säga blott, 
att de äro ledade. Efter mikroskopisk undersökning hafva vi förvissat oss 
om, att de äro tvågrenige vid spetsen. 
Lilljeborg, Fiskarne. 33 
