A 
5340 : Slägtet Avarrhichas. 
allmänhet icke af fiskar, ehuru man någon gång träffar lem- 
ningar af dem 1 dess mage. Dess föda utgöres förnämligast af 
skaldjur af blötdjurens, kräftdjurens och tagghudingarnes klas- 
ser, för hvilkas sönderkrossande den, såsom redan blifvit an- 
fördt, är utrustad med en betydlig styrka i underkäken och 
med starka krosständer. Den sönderkrossar för detta ändamål 
särdeles hårda blötdjur, såsom Buccimwn undatum, Fusus am- 
tiquus, Litorina litorea, Pectines, Modiola modiolus och My- 
tilus edulis, af hvilka senares sönderkrossade lemningar stun- 
dom dess exkrementer erhålla en blå färg. Den sönderkrossar 
äfven gerna sådana snäckskal, uti hvilka eremitkräftor tagit 
sitt tillhåll. Af kräftdjur är det företrädesvis eremitkräftor 
och krabbor samt andra Brachyurer, och af tagghudingarne sjöborrar 
och sjöstjernor som den förtär. Den tager äfven till sig mjuka födo- 
ämnen, såsom lemningar af fiskar och andra djur, då den kom- 
mer öfver dem, hvilket bevisas deraf att den gerna tager på 
krok, lockad af agnet. Den är, då den fångas, mycket ilsken 
samt håller gapet öppet och biter så starkt 1 allt hvad som 
räckes till den, att den icke släpper sitt tag förr än en eller 
annan tand lossnar, och den kan, sedan den sålunda fattat tag 
i något till den räckt föremål, med tillhjelp af detta med 
lätthet inhalas i båten, utan att den släpper sitt tag. Då den 
fångas, får man derföre vara försigtig, att den icke får tillfälle 
att bita ens händer eller fötter, emedan dessa i annor händelse 
kunna blifva svårt skadade. — Dess lek lär enligt hvad som 
nämnes i ”Skandinaviens Fiskar” inträffa i Maj och Juni må- 
nader. Dess kött är läckert och förtäres af fiskrarne både vid 
Bohuslän och vid Norge. Man har icke något särskildt fiske 
för den, utan den fångas blott tillfälligtvis på krok tillsam-A 
man med annan fisk. | 
2. Anarrhichas minor, EcG. ÖLAFSEN!). 
Tigerfläckige Hafkatten eller Fläckstenbiten. 
Tandraderna på gombenen räcka ungefär lika långt till- 
baka som de på plogbenet. Pannan mellan ögonen något litet 
1) Om än denna benämning, som har prioriteten för sig, kan förkla- 
ras såsom icke antydande storleken, utan artens yngre ålder (STEENSTRUP), 
d. v. s. den senare vunna kännedomen om den samma, så är den dock med 
hänsyn dertill, att denna är den största af arterna, alldeles olämplig och 
kan svårligen utan olägenhet bibehållas. 
