Tånglaken. ddD 
Af näsborrarne är blott den främre. som har formen af en kort 
tub samt har sitt läge ett stycke bakom midten af afståndet 
mellan ögat och nosspetsen, distinkt. Den bakre, som sitter 
ett stycke bakom och ofvan den främre, är liten och liknar 
de i granskapet varande slemporerne. Ögonen äro temligen 
små. Hos nämnda exemplar var deras longitudinelle diameter, 
som var något större än deras vertikale samt än pannans 
minsta bredd dem emellan, ?/;, t. eller 9 mill., och innehölls 
således 71!/; ggr i hufvudets längd. De sitta högt uppe, nära 
intill den plattade eller föga konkava pannans profil. Locket 
och underlocket bilda tillsamman en bred, baktill trubbig och 
af hud förlängd triangel, hvars bakre vinkel är belägen vid 
öfre kanten af bröstfenans bas. Förlockets bakre kant bildar 
en ojemn båge. Gälöppningarne äro store, ehuru de undertill 
ej räcka synnerligen långt fram. Båda gälhinnorna äro åt- 
skilda under gälnäset, och hafva således icke någon fri kant 
eller flik derstädes, och hvardera har 6 strålar. — Tänderna, 
som endast förefinnas på mellankäksbenen och underkäken, äro 
koniska, ehuru icke särdeles spetsiga!). Både på mellankäks- 
benen och på underkäken bilda de framtill 2:ne rader. Dei 
den främsta eller yttersta raden äro störst, och de främsta i 
den främsta raden på mellankäksbenen äro större än de bakre 
samma rad. Å hvartdera mellankäksbenet hafva vi räknat 
15 till 16 i denna senare rad och endast 4 till 6 i den bakre 
raden. På hvardera underkäkshalfvan hafva vi räknat 17 till 
18 i den främsta eller yttre raden och 5 i den bakre d:o. De 
undre och öfre svalgbenens tänder äro äfven koniska, och likna 
dem på käkarne. — Ryggfenan, som börjar öfver gälöppnin- 
garnes öfre vinklar och räcker till stjertspetsen samt nära denne 
merendels har en vid urskärning eller urbugtning”>), och som 
på sin främre del är högre, med höjden något mindre än !/, 
1) Utanför och midt för öppningarne mellan deras baser förefinnas 
på mellankäksbenen små fördjupningar, som sannolikt, liksom hos Anar- 
rhuchas lupus, antyda läget för tandpulper till en följande dentition. 
2) Denne urbugtning synes vara af samma natur, som den srede 
afskärning, hvilken förefinnes vid bakre änden af ryggfenan hos Anarrluchas 
lupus, och urbugtningen derstädes hos A. minor. Den är med hänsyn till 
sin djuplek något vexlande, och hos mycket små ungar är den obetydlig. 
Den är äfven underkastad individuella vexlingar. Hos den nämnde hanen 
af 11'/, tums längd var den helt obetydlig, och hos en hona af 8 '!/, tums 
längd hafva vi funnit den nästan omärklig. 
