Tånglaken. JA0 
För öfrigt är den allmän så väl vid våra Östersjökuster som 
vid de vestra kusterna upp till Norge, samt enligt R. Conrerr 
(anf. st.) vid alla Norges kuster upp till Varangerfjorden. 
Enligt ÅA. J. MALMGREN (anf. st.) förekommer den äfven vid 
Ryska Lapplands Ishafskust och sannolikt i Hvita Hafvet. -— 
För öfrigt förekommer den vid kusterna af Danmark, Finland, 
Tyskland, England, Frankrike (dess norra och vestra), Portugal 
och Spanien (dess vestra kuster ned till Cadiz, enl. STEINDACHNER). 
Den är således inskränkt till norra och vestra Europa. 
Den förekommer i allmänhet i närheten af stränderna på 
ringa djup bland stenar och tång, bland hvilka den döljer sig 
och hvarpå benämningarne stenlake och tånglake syfta, då den 
derjemte har någon likhet med en lake. Den träffas emellertid 
icke i någon större mängd eller i stim, utan alltid mer eller 
mindre spridd. Den lefver af blötdjur, kräftdjur, maskar och 
fiskrom, samt mera sällan af smärre fiskar, när den kan lyckas 
gripa desse senare, emedan den icke är så synnerligen snabb i 
sina rörelser. — Med afseende på dess fortplantning har man 
sedan äldre tid haft sig bekant, att den framföder lefvande 
ungar (är ”ovovivipar”), och författare från tiden före ÅRTEDI 
och LinsÉ kallade den Mustela vivipara, och derpå grundade 
LinsÉ namnet Blennius viviparus. MHäraf följer, att äggen 
måste befruktas inom moderns kropp, och för detta ändamål 
är hanen utrustad med en utstående genitalpapill. Den har 
ingen egentlig lektid, utan drägtiga honor träffas under nästan 
alla årstider enligt C. U. EKrsrtröm. Denne författare har emel- 
lertid uppgifvit, att honor med fullt utvecklade ungar oftast 
träffas i December. GrissterR uppgifver, att honornas buk är ut- 
spänd af ungar i Oktober, November och December månader, 
och att de framfödas i Januari. Ungarne träffas dels i ovarian- 
eller romsäcken och dels utkrupne i bukhålan, i senare fallet 
naturligtvis sedan de sprängt den dem omslutande romsäcken. 
De äro då redan rörlige. En fullvuxen hona kan på en gång 
föda 200 å-300 ungar. B. Fris & C. U. Exströn (Skandin:s 
Fiskar, pag. 39) hafva uppgifvit, att de hos en hona af 10?/,, 
tums dec.m. eller 312 mill:s längd funnit 196 ungar, hvardera 
af 38 mill:s längd, och uti en annan hona af 105/,, tums eller 
324 mill:s längd funnit 262 ungar, och Marm säger sig den 17 
November hos en hona hafva funnit inemot 300 fullt utbildade 
ungar, af omkring 40 mill:s längd hvardera. Många andra honor 
