374 Slägtet Gobius. 
Gobius Friesii, A. W. MALM: Forhandl. ved Skandin. Naturforsk:s 11:te 
Möde i Kjöbenh. 1873, pag. 383. — 1874. 
3 5: R. COLLETT: Bidrag til Kundskaben om Norges Gobier; 
Christ. Vidensk. Selsk:s Forh. 1874. pag. 154. — 1875. 
3 3 IpeM: Norges Fiske, pag. 52. — 1875. 
Å 2 A. W. MALM: Göteb:s och Bohusl:s Fauna, pag. 425. — 
1877. 
Uti Skandinavisk Fauna har den erhållit den Svenska benämningen 
Spetsstjertad Smörbult, och i Göteborgs och Bohusläns Fauna den af Stjert- 
putt. På grund af dess sällsynthet har den icke erhållit någon lokal be- 
nämning. 
Anm. R. COoLLETT har förmodat, att den står nära Gobius Lesueuri, 
Risso (Hist. nat. des princip Product. de V'Europe mérid. T. III, p. 284), 
som enligt de af oss undersökta exemplaren med den öfverensstämmer i 
det närmaste uti anordningen af hudpapillerna på hufvudet, men saknar 
fjäll på hjessan och nacken. Dess kroppen betäckande fjäll äro stora, lik- 
som hos G. friesti, och den långs midten af kroppssidan gående raden räk- 
nar ungefär samma antal, som hos den, hvilket äfven den vertikale raden mel- 
lan främre delarne af 2:dra ryggfenan och analfenan gör, nemligen omkr. 25 
i den förra och 6 i den senare raden. 2:dra ryggfenan och analfenan hafva 
hvardera 14 strålar, och de bakre äro längre, men de bakerste i analfenan 
räcka dock icke till stjertfenan. 3:dje strålen i 1:sta ryggfenan är hos ha- 
nen starkt förlängd, så att den är dubbelt längre än de andre och räcker 
långt utom fenhinnan. Bröstfenornas strålar äro 19. Bukfenorna sakna 
den hinna, som hos våra typiska arter sammanbinder de båda ytterste strå- 
larne med hvarandra, och denna art hörer således till den afdelning 
af slägtet, som af WINTHER blifvit upptagen såsom ett särskildt slägte 
: under namn af Lebetus. Stjertfenan är starkt tillspetsad och öfverens- 
stämmer med den hos G. Friesiä. Dess kroppsform liknar den hos denna 
senare art, och den är äfven framtill något hoptryckt, och kroppens största 
höjd innehålles hos hanen 6 och hos honan 5 ggr i totallängden. Ögonens 
och nosens proportioner öfverensstämma äfven med dem hos den nämnda 
arten, och underkäken skjuter något litet fräamom den öfre. Pannan mel- 
lan ögonen är mycket smal, så att dess minsta bredd innehålles flere ggr 
i ögats diameter. Anus har sitt läge något framom midten af totalläng- 
den. Genitalpapillen är kort hos båda könen; men den hos hanen är smal 
och tillspetsad såsom vanligt, och honans är tjock och aftrubbad. Det 
största af de 10 af oss undersökta exemplaren, som alla blifvit tillvara- 
tagna vid Nizza af Prof. T. THORELL, samt förvaras i Upsala Universitets 
zoologiska museum, är en hane, hvars totallängd är 2 t. eller 60 mill. De 
öfriga äro något mindre, samt ungef. af den af VALENCIENNES (Hist. 
nat. des Poiss. par Cuvier & Valenciennes, T. XII, pag. 34) uppgifne stor- 
med allt skäl blifvit ense derom, att G. gracilis, JLNYNS, är en helt annan 
art än FRIES G. gracilis, och enligt GÖNTHER möjligen är grundad på 
unga exemplar af G. niger eller G. minutus, och enligt COLLETT sannolikt 
på Gobius microps, KRÖYER. 
