Lerstubben. 607 
än honans. På ryggen och kroppssidorna äfvensom på hufvudet 
ofvan och på sidorna är bottenfärgen ljust olivgrönaktig eller 
hvitgulaktig med olivgrön anstrykning och med tät mörkbrun 
punktering, och på bakre delen af ryggen äro de mörkbrune 
punkterne hopade vid fjällens frie kanter, så att de der bilda 
något otydlige mörkbrune fläckar. Dessutom förefinnas långs 
midten af kroppssidorna 7 till 8, och stundom flere tvärgående 
olikstore, enkle och icke skarpt begränsade mörkbrune fläckar, 
af hvilka somlige stundom äro smalare och mera like tvärband, 
och af hvilka den bakerste är belägen på stjertfenans bas. På 
ryggen finnas, på samma ställen som hos föregående art, hos 
hanen 5 tvärgående ljuse, hvitgrönaktige fläckar, som hos honan 
saknas eller äro föga märkbare. Undre sidan af hufvudet och 
kroppen är gulhvit och ofläckad, eller stundom stötande något 
i blekt gulbrunaktig färg. Hos hanen, i synnerhet den äldre, 
äro hufvudets mnndre sida och strupen framom bukfenornas bas 
tätt punkterade med svartaktig färg. Under midten och främre 
delen af ögat äro ett par mörkbrunaktiga, nästan vertikala band, 
mer eller mindre starkt markerade.  Ryggfenorna hafva långs- 
gående rader af gråbrunaktige, på strålarne sittande fläckar, 
hvilka rader på den 1:sta ryggfenan äro 4 och på den andra 3, 
och af hvilka de öfre äro bleka. Hos äldre hanen förefinnes 
vanligen en svartblå större fläck mellan 5:te och 6:te strålarne 
i 1:sta ryggfenan, och stundom är den utbredd äfven bakom 
den 6:te strålen. Hos honan saknas denne fläck eller är otyd- 
lig.  Bröstfenor, bukfenor, analfena och stjertfena äro hos ho- 
nan gråhvita eller gulhvitaktiga, den sist nämnda med spår 
till gråbrunaktiga tvärband. Vid öfre delen af bröstfenornas 
bas är en gråbrunaktig fläck. Hos hanen äro dessa fenor, i 
synnerhet bukfenorna och analfenan emot undre kanten, starkt 
punkterade med svartaktig färg, och synas derföre dunklare än 
hos honan, och bukfenorna och analfenan liksom sotiga. Iris 
silfvergrå, med någon guldglans och med i synnerhet upptill 
stark skuggning af svartaktig färg. 
Denna art upptäcktes först 1836 af framl. Prof. H. Kröver 
vid Hirsholmen i Kattegat. Derefter återfanns den i Bohuslän 
under sommaren 1868 af då varande Akademi Docenten, nu va- 
rande Lektorn, Doktor P. Orssos, och dess förekomst på sist 
nämnda lokal har sedermera blifvit konstaterad och utredd af 
