656 Slägtet Aphya. 
W. Mam under Juni, Juli och Augusti månader 1861 & 18651). 
Så vidt vi hafva oss bekant, har den eliest icke erhållits i 
Bohuslän, och den uppräknas icke af C. Cepoerström eller OC. 
Hansson bland de i trakten af Strömstad erhållne fiskarne. — 
Vid Norge har den enligt M. v. Dözes och J. Koren samt R. 
Corzrerr erhållits i trakten af Bergen samt i Christianiafjorden, 
på hvilket sist nämnda ställe den stundom uppträder 1 stor 
myckenhet. — För öfrigt förekommer den vid kusterna af Eng- 
land och Frankrike samt i Medelhafvet och Svarta Hafvet, och 
har således en vidsträckt geografisk utbredning inom Europa. 
Redan Risso (anf. st.) har gjort åtskilliga iakttagelser öf- 
ver denne fisks lefnadssätt. I trakten af Nizza lär den ofta 
hålla sig temligen djupt ned i vattnet, emedan denne författare 
anför, att man der på diverse olika årstider brukar fånga den 
i mängd med finmaskade garn, som nedsänkas på 15 å 18 
famnars djup, der den brukar förekomma. Dess lek inträffar 
enligt honom derstädes under sommaren, och då visar den sig 
samlad i stora stim, hoppande i vattenytan med en utomordent- 
lig liflighet, och kastande sig öfver vattnet, beskrifvande små 
bågar 1 luften. Sedermera börja de återigen visa sig under hö- 
sten, och äro icke fullvuxne förr än efter årets slut?). Han 
tillägger, att den, kastad lefvande i mjölk, kan beredas till en 
särdeles smaklig rätt. Kersster omnämner (anf. st.), att den 
vid Odessa, hvarest den kallas Blanket, fångas i mängd uti 
finmaskiga sänknät, och att den försvinner derifrån, då vid 
ihållande östlig vind Dnieperns färska vatten drifves dit och 
minskar salthalten i Svarta Hafvets vatten derstädes. Enligt 
R. Correrr, som gjort de bästa och flesta iakttagelserna (anf. 
st.) öfver dess lefnadssätt, håller den sig icke stilla vid bottnen 
Rutan simmar omkring i täta stim mer eller mindre djupt un- 
der vattenytan. De finmaskade garn, hvarmed den i Christia- 
niafjorden i närheten af Christiania fångas dels under hösten, 
i September— December - tillsamman med Clupea sprattus och 
1) MALM fick då tillfälle att iakttaga, att denne fisk var försedd med 
fjäll, hvilket förut för de feste var obekant och endast hade blifvit an- 
fördt af KESSLER (anf. st. pag. 262), som äfven iakttagit, huru löst de 
sitta fe 
) Häraf synes det, att redan Risso hade iakttagit, att de efter fort- 
RT försvinna, och äfven denna iakttagelse lemnar således ett stöd 
för COLLETTS förmodan, att fisken dör efter förrättad lek. 
