704 Slägtet Liparis. 
Liparis Montagui, S. NILSSON: Skandin. Fauna, 4:de del. Fiskarna, 
2:dra häft. pag. 239. — 1853. 
E A W. YARRELL: Hist. of the British Fishes, 3:rd edit. 
(Richardson), vol. 1I, pag. 352. — 1859. 
4 - A. GÖNTHER: Catal. of the Acantb. Fish. in the 
Collect. of the Brit. Mus. vol. III, pag. 161. — 1861. 
3 5 H. KRöYER: Nogle Bidrag til nordisk Ichthyologi; 
Naturhist. Tidskr. 3:dje Rekke, 1:ste Bd. 2:det 
Hefte, pag. 243. — 1862. 
Mantagu's Sucker, J. CoucH: Hist. of the Fishes of the British Is- 
lands; vol. II) pag: 1937 pr OVI, fgliecRe— 
1864 
Network 3 IDEM: ibm, pag. 195, pl. CVII, fig. 3. 
Liparis montagui, R. COLLETT: Norges Fiske, pag. 63. — 1875. 
» vulgaris, A. W. MALM: Göteb:s och Bohusl:s Fauna, pag. 
AA tat VID es es LS TT - 
» - Montagui, IDEM: ibm, pag. 451, tafl. VII, fig. 1. 
» Maculatus, IDEM: ibm, pag. 461, tafl. VII, fig. 3. 
Ekströmä. JDEM: ibm, pag. 464, tafl VII, fig. 4. 
>» montagui. R. COoLLETT: Meddelelser om Norges Fiske i Aa- 
rene 1875—78; Christ. Vidensk. Selsk:s Forh. 1879, 
N:o 1, pag. 37. — 1879. 
A G. WINTHER: Prodr. Ichthyol. Dan. marine; Natur- 
hist. Tidskr. 3:dje Rekke, 12:te Bd. pag. 20. — 
1879 — 1880. 
L . | C. A. HANSSON: Till kännedomen om Norra Bohus- 
läns Vertebratfauna; Öfvers. af Kongl. Vetensk. 
Akadem:s Förhandl. 1880, N:o 4, pag. 21. — 1880. 
Kr > FRANCIS DAY: The Fishes of Great Britain & 
Ireland, Part, III Pag. 06: pl END fosfor 
1881. 
ba 5 MöBlius & HEINCKE: Die Fische der Östsee, pag. 
56. — 1883. 
Uti Skandinavisk Fauna har den erhållit det Svenska namnet Mindre 
Lumpfisk, och uti Göteborgs och Bohusläns Fauna namnen Brunrandig 
Sugare, Rödgul Sugare, Brunfläckig Sugare och Hvitfläckig Sugare, då 
alla dessa färgvariateter der blifvit ansedda såsom särskilda arter. Då 
den stundom blir nästan lika stor som den föregående arten, hafva vi an- 
sett det först anförda namnet mindre lämpligt, och derför gifvit den ett 
nytt, som har afseende på dess lokala namn. 
Beskr. Så vidt man hittills erfarit det, blir denna art 
hos oss icke så stor, som den föregående, ehuru skilnaden icke 
är betydlig, och vid England blir den enligt Frascis Dar lika 
stor som den. Det största inom Sverige och Norge erhållna 
