712 Slägtet Liparis. 
dessa så väl som på andra randiga exemplar hafva merendels 
mörke fläckar. De mörka långsgående undulära banden äro stun- 
dom ljusare, eller rödbrunaktiga, och stundom mörkare, eller 
brunaktiga, och stundom äro de bredare och färre, och stundom 
talrikare och smalare. Stundom förefinnas store mörke ringar 
på kroppen i stället för långsgående band, och stundom är hela 
kroppen beströdd med små och skarpt markerade brune fläckar 
på en något mörkare grågul botten, och stundom, ehuru sällan 
förete de mörkare fläckarne en retikulär anordning. Stundom 
är bottenfärgen gråbrun och de mörke fläckarne svartbrune och 
blandade med talrike smärre punkter af samme mörke färg. 
De fläckiga exemplaren äro oftast små. Mann (anf. st.) har 
under namnet Liparis Ekströmii beskrifvit en färgvarietet, som 
på en mörkbrun botten har talrike smärre rundade grågulak- 
tigt hvite fläckar, hvilka äfven äro utbredde på de vertikala 
fenorna. 
Skelettet. Kraniet liknar till sin form mycket det af Go- 
bierne, men är af en lösare och svagare byggnad och företer 
dessutom åtskilliga egenheter. Det fasta kraniet är litet och 
nedtryckt och saknar å öfre sidan långsgående kölar, och de 
det samma bildande benen äro löst förenade. Basioccipital- och 
sidonackbenen skjuta ut längre tillbaka än öfre nackbenet och 
ossa epotica & pterotica. Basioccipitalbenet är något nedtryckt 
och framtill bredt. Sidonackbenen, som äro stora och endast 
omsluta nackhålet på sidorna, hafva hvartdera en ledknapp, för 
artikulationen med 1:sta kotan. Nackhålet omslutes undertill 
af basioccipitalbenet, och upptill af öfre nackbenet, som stöter 
intill dess öfre vinkel. Öfre nackbenet är stort och såsom van- 
ligt smalare baktill än framtill, men dock ä förra stället tem- 
ligen bredt och ofvan försedt med en köl, som icke utskjuter 
bakåt i någon längre spets. O. epoticum är temligen litet och 
ligger bakom och något innanför o. pteroticum, samt sträcker 
sig icke ut till dettas yttre bakre hörn, hvilket har ett trub- 
bigt utstående utskott. O. opisthoticum saknas. O. sphenoti- 
cum har det vanliga läget framom o. pteroticum, och begrän- 
sar ögonhålan utåt och bakåt, och har ett kort och trubbigt 
utskott framom ledgropen för den främre ledknappen på hyo- 
mandibularbenet. OO. prooticum är stort, men alisphenoidbenet 
är litet, och basisphenoidbenet saknas, och hjernskålen har här 
framtill en stor öppning. Parasphenoidbenet är stort, på midten 
