Stenbiten. ol 
något förlängdt nedåt. Locket är subtriangulärt, och under- 
locket är gaffelformigt, med den nedre änden temligen bred, 
och med gaffelns bakre skänkel smal och starkt förlängd, så 
att den räcker bakom lockets bakre hörn, och med den främre 
skänkeln kort. Mellanlocket är aflångt, skifformigt och ungef. 
af samma bredd som underlockets nedre ände, ehuru något sma- 
lare framtill, samt sträckande sig ej längre fram än till qva- 
dratbenets ledknapp. Förlocket är bredt sabelformigt. Äfven 
dessa ben äro ofullständigt förbenade. — Kotornas antal är 28 
till 29, af hvilka 10 tillhöra bålen och alla hafva en lucker 
struktur och ofullständig förbening. Den 1:sta kotans neural- 
båge är fast, med föga utbildad neuraltagg. — Skulderappara- 
tens ben äro äfven ofullständigt förbenade och till en del brosk- 
artade. Öfre nyckelbenet är temligen stort, och nyckelbenet 
är upptill urbugtadt och bär derstädes på sin inre sida ett 
stort postelavicularben. Brachialbenen äro stora och broskar- 
tade. Korpbenet är nedtill ofullständigt förbenadt, och bär 
upptill de främste strålarne i bröstfenan. Båda nyckelbenen 
äro nedtill sammanbundna. Bäckenapparatens ben äro också 
ofullständigt förbenade. Bäckenbenen hafva vid främre änden 
2:ne utskott, och det öfre och större af dem är fästadt å bakre 
sidan af nyckelbenen, närmare deras nedre ände. Vid bakre 
änden har hvartdera bäckenbenet ett stort och långt, utåt och 
något framåt rigtadt utskott, till hvilket postelavicularbenet är 
fästadt med den yttre änden. De refbensformade, men brosk- 
artade strålarne 1 bukfenorna äro fästade å bäckenbenens undre 
sida. Båda bäckenbenen äro förenade med hvarandra. 
Stenbiten förekommer i alla oss omgifvande haf, ehuru den 
i Bottniske Viken och Östersjön är mer eller mindre sällsynt. 
Af Prof. Car. Avrivinuvs hafva vi erhållit den uppgift, att 
den förekommer vid kusten af Helsingland, och A. J. MaAnm- 
GREN (anf. st.) uppgifver, att den vid vestkusten af Finland fö- 
rekommer åtminstone ända upp till Qvarken. MNannolikt före- 
finnes den, liksom den nordiske sugfisken, äfven 1 den nordlige 
delen af Bottniske Viken. Enligt C. J. Susvevanr!) lär den 
vara sällsynt i Stockholms skärgård, och Upsala Universitets 
zoologiska museum har blott erhållit det ofvan beskrifna exem- 
plaret derifrån. C. U. Exström (anf. st.) uppgifver, att den 
1) Stockh:s läns K. Hushållnings Sällsk:s Handl. 6:te häft. p. 80. 
