146 Slägtet Lepadogaster. 
skifvan åtskilliga egenheter. Posttemporal- och supraclavicu- 
larbenen äro smala och stafformiga, och det förra, som är en- 
kelt och icke klykformadt samt endast artikulerar med o. epoti- 
cum, är kortare än supraclavicularbenet samt något böjdt. Nyc- 
kelbenet är af medelmåttig storlek, och vid öfre änden med en 
urbugtning, som delar denne ände 1 2:ne delar eller utskott, 
af hvilka det bakersta är längst och störst, och på dettas främre 
sida är en uppstående rundad ledyta, med hvilken nedre änden 
af supraclavicularbenet eller öfre nyckelbenet artikulerar. Båda 
nyckelbenen äro med sine nedre och främre ändar förenade med 
hvarandra. Skulderbladet och korpbenet äro tunna och skiffor- 
miga, liksom de stora brachialbenen, och korpbenet är fästadt 
till bäckenapparaten, som derjemte har sitt fäste vid nyckel- 
benen, vid dessas förening med hvarandra. Vid den bakre kan- 
ten af brachialbenen och vid den öfre eller inre sidan af basen 
af de nedre strålarne 1 bröstfenan är en stor och bred, af hya- 
linbrosk bildad, oval och strierad, tunn och genomsigtig skifva 
fästad, som är homolog med ett öfre postelavicularben, men 
som på grund af dess samband med den bakre sugskifvan fått 
ett från det vanliga afvikande läge, och icke är fästad vid nyc- 
kelbenet. Denna skifva är inåt emot nämnda sugskifva tjockare 
och företer der en radiär striering, med spår till radiära lister, 
och dess innerste kant har en stark förtjockning samt en något 
rörlig artikulation med en under denne kant i den bakre sug- 
skifvan liggande, temligen tjock men genomsigtig, nästan oval 
och framtill tvär, broskartad och genomsigtig skifva, som är 
homolog med ett 2:dra underliggande postelavieularben. De förra 
skifvorna (en å hvardera sidan) bilda ett stöd för sugskifvan och 
en förening mellan den och skulderapparaten, och de båda se- 
nare (äfvenledes en å hvardera sidan) bilda tillsamman det fasta 
innehållet eller stödet inuti nämnda skifva. De suppleras der- 
jemte hvardera af en vid dem fästad stor solfjäderformig fasci- 
kel af något greniga radiära brosklister, till ett antal af om- 
kring 12 för hvarje, hvilka, såsom redan är anfördt, sträcka 
sig utom denna sugskifvas bakre kant samt bilda den der va- 
rande fransen. Framtill, der de båda senare skifvorna äro för- 
enade med hvarandra, äro de tjockast och hårdast, och deras 
kanter äro här uppstigande samt bilda en långsgående köl. Den 
främre tjocke änden af denne köl har en dubbel ledyta, medelst 
hvilken den bakre sugskifvan har en något rörlig artikulation 
