1748 Slägtet Lepadogaster. 
vara sällsynt på dybotten, på intill 30 famnars djup. Sjelfve 
hafva vi tagit den med bottenskrapa dels vid Haugesund och 
dels vid Grip, utanför Christiansund, på hvilket senare ställe 
den tycktes vara temligen talrik, och icke sällan, såsom v. Dö- 
BEN och Koren anföra, erhölls fästad inuti tomma skål af den 
stora musslan Cyprina islandica. v. DöBes erhöll en gång 
derstädes 5 exemplar fästade 1 ett och samma skal, hvilket 
tyckes utvisa, att den der var talrik. Vid Grip erhöllo vi den 
på så kallad skalbotten, på 20 till 30 famnars djup. Vid Norge 
fås den vanligen endast vid de yttre hafskusterna, och sällan 
inne 1 fjordarne. —-- Dessutom förekommer den vid kusterna af 
England och Frankrike samt 1 Medelhafvet, äfven vid dettas 
Afrikanska kust. 
Dess byggnad antyder, att den är en bottenfisk, och detta 
bevisas äfven deraf, att den så ofta fås i bottenskrapa, hvilket 
senare äfven utvisar, att den är trög och stationär samt lång- 
sam i sina rörelser. HEnligt v. DöBEn och Koren suger den sig 
strax fast vid något finger, då man tager den ur vattnet, och 
fäster sig stundom t. o. m. i första ögonblicket vid väggen af 
glasburken, då man lägger den lefvande på sprit. I fången- 
skapen sitter den vanligen fastsugad vid bottnen af kärlet, der 
'den förvaras, och med stjerten omböjd framåt mot hufvudet, på 
samma sätt som arterna af slägt. Liparis och ungarne af Cy- 
clopterus lumpus. Ögongloberne äro emellertid då utstående, 
och med de 1 hög grad rörlige ögonen följer den då de föremål 
som röra sig i dess granskap. Komma dessa den för nära, så 
glider den sagta undan, utan att släppa sitt fäste. Tages den 
med våld loss, så hastar den så fort möjligt är att åter suga 
sig fast. Enligt vid England gjorda iakttagelser fäster den sina 
ägg inuti tomma mussleskal. Detta förklarar orsaken, hvarför 
v. DöBen ofta erhöll den i dylika skal. Vi hafva någon gång 
i Norge tagit gamla tomma mussleskal med dylika ägg vidfä- 
stade under sommaren i Juli månad, och detta utvisar, att dess 
äggläggning inträffar under sommaren. Vi hafva i dess ven- 
trikel funnit företrädesvis ungar af snäckdjur (Rissoer) samt 
sådane Copepoder, som hålla sig vid bottnen, och Ostracoder 
(Cytherider). 
