Europeiske Paddfisken. ( 
de andra fenorna. Iris gulaktig. De unge äro ljusare ofvan och hafva 
fjällen tydligare. På öfre sidan af hufvudet hafva de 3:ne 
svarta tvärgående band. Det främsta af dem är beläget nära 
främre delen af öfre orbitalkanten och det 2:dra d:o vid bakre 
delen af den samme. Det 3:dje bandet är vinkelformigt, och 
intager blott den mellerste delen af hjessan. Från främre de- 
len af den undre ögonranden går ett kort svart band något 
framåt till munnens öfre sidokant, och ett annat bredt och långt 
band går från den bakerste delen af den undre ögonranden 
bakåt och nedåt. På ryggen synas 3:ne store mörke fläckar. 
Hos de äldre äro desse teckningar föga eller icke märkbare. 
Skelettet. Kraniet är af en bred, rundad och nedtryckt 
form, och har väl förbenade och distinkta ben. MHjessan är plat- 
tad och. 2:ne ggr bredare än lång, med knappt märkbar långs- 
gående rygg, men å öfre nackbenet med ett starkt bakåt rig- 
tadt utskott, som är sammanbundet med neuraltaggen å 1:sta 
kotan. Ögonhålans bakre hörn är mycket utstående, och från 
det ena bakre hörnet till det andra går tvärs öfver pannan en 
slemkanal, som är bildad af 2:ne låge ryggar. Urbugtningarne 
i pannbenen för ögonhålorna äro djupe, nästan halfcirkelformige, 
men pannan mellan nämnda hålor är dock bred och plattad. En 
slemkanal löper parallelt med orbitalkanten och böjer sig vid 
bakre delen af ögonhålan inåt, för att på pannan förena sig 
med en motsvarande från andra sidan. Ectethmoidbenet är li- 
tet.  Basioccipitalbenet är bredt och plattadt. Hyomandibular- 
benet är stort och så inskjutet mellan locket och förlocket, att 
dessa äro långt skilda från hvarandra. Gombenet och ptery- 
goidbenet äro temligen korta och smala. Den främre änden af 
plogbenet är bred och plattad, och har framtill långs midten 
en tandbärande rygg. Öfverkäksbenen äro långa, smala och vid 
bakre änden utbredda. Mellankäksbenen äro mycket kortare, 
något litet utbredda baktill, och med det bakåt rigtade utskot- 
tet af medelmåttig längd. Underkäken är låg och stark samt 
mycket lång, och båda halfvorna bilda vid sin förening nästan 
en cirkelformig båge. Locket är reduceradt till 3:ne benige 
strålar, af hvilka den ene är rigtad nedåt. Underlocket är ett 
tunnt, nästan triangulärt ben, med en starkt utstående rygg, 
som slutar i en tagg. Ofvan denne rygg äro tvenne andre 
mycket svagare sådane. Förlocket är mycket starkt och kom- 
pakt, och större än något af de andra gällocken. — Posttemporal- 
Lilljeborg, Fiskarne. 48 
