762 Slägtet Lophius. 
utfyld af ett ligament, hvadan denne stråle således är fastläst 
vid interspinalbenet, men kan mycket lätt röras i nästan alla 
rigtningar. Denne stråle, som är något kortare än den föl- 
jande!), har i spetsen en ytterst tunn, hinnlik hudskifva, som 
äå det nämnda exemplaret är inskuren i många flikar, men el- 
jest stundom är tvåflikig. De 2:ne bakom varande strålarne, 
som icke hafva ett sådant lås, hafva en något mera begränsad 
artikulation, men äfven de kunna dock icke endast resas upp 
och läggas ned, utan äfven röras åt sidorna, om än icke i så 
hög grad, som den främste. Den mellerste af dem är den längste, 
och både den och den bakerste hafva icke i spetsen någon ut- 
bredd hudskifva, men den hud, som betäcker dem, är försedd 
med tunna utstående och inskurna eller greniga bihang. Bakom 
basen af de båda senare är en liten fenhinna, som sammanbin- 
der dem med hufvudets hud, och som är större på den bakerste. 
Denne sitter fästad på samma sätt, som den 2:dre, på ett in- 
terspinalben på nacken, mellan och något framom de båda tag- 
garne på ossa epotica”). Den bakre, af de med fenhinna sam- 
manbundne 3:ne bakre strålarne bildade afdelningen af 1:sta 
ryggfenan är enligt de uppgifna måtten väl skild från den 2:dra 
ryggfenan. Dess strålar skjuta alla utom fenhinnan, men i 
synnerhet den främste af dem, som med större delen af sin 
längd är fri. De hafva liksom de föregående smale och fine 
spetsar. Fenhinnan sträcker sig ett stycke bakom den siste 
strålen, men dock icke till den följande fenan. — 2:dra rygg- 
fenan, som börjar midt öfver anus samt har öfre kanten af- 
rundad, och hos yngre exemplar är nästan dubbelt högre än 
kroppen under den samma, har 11 till 13 (vanligen 11 till 12) 
strålar, som äro enkle men ledade. Då denna fena nedfälles, 
är dess bakre afrundade kant 3/,, t. eller 24 mill. framom stjert- 
fenans bas hos det ofvan nämnda exemplaret. — Analfenan är 
mindre och lägre än den 2:dra ryggfenan, och börjar ungef. 
under dennas midt samt slutar något bakom den sammas slut. 
Den har undre kanten afrundad, samt 10 till 11 strålar, som 
äro enkle men ledade, och som äro starkt rigtade bakåt, och 
af hvilka de främre äro dolde under kroppshuden, så att, ehuru 
1) Hos äldre exemplar är den stundom längre än de båda följande. 
2) Desse 3:ne strålar, som begagnas såsom lockbeten, äro naturligtvis 
utsatte för att blifva afbitne af andre större roffiskar. Derför hafva vi 
stundom funnit dem korte och afstympade hos stora och gamla exemplar. 
