766 Slägtet Lophius. 
frie spetsar förestälde långa bakre utskott på fjärilens bakre 
eller undre vingar. Den var äfven i detta stadiet till någon 
del genomsigtig, med talrike pigmentfläckar och chromatophorer, 
och förde ett pelagiskt, rörligt lif i hafsytan. Dess färg var 
mycket ljust gråaktigt violett, men långs ryggens öfre del oliv- 
grön; kroppen och hufvudet betäckta med mörkare gråviolette 
pigmentfläckar. Bukfenorna med intensivt svarte pigmentfläc- 
kar, och några dylike äfven vid änden af urostylen. Gråvio- 
letta pigmentceller voro i synnerhet talrika långs bröstfenornas 
strålar; och rygg-, anal- och stjertfenorna voro ännu mycket 
genomsigtiga och med en fin violett skiftning. Hos dessa ut- 
vecklingsstadier är det i synnerhet anmärkningsvärdt, att 1:sta 
ryggfenan så tidigt uppträder, ehuru i början blott med en 
enda stråle. — De af GönrtHer beskrifne ungarne från Medel- 
hafvet, som utan tvifvel varit större!), bilda en öfvergång mel- 
lan den siste af AcGassiz beskrifne ungen och de af v. Dözes & 
Korzen beskrifne, som varit ännu större och mera utbildade. De 
af GönrHerR beskrifne hafva haft kroppen något mindre nedtryckt 
än de sist nämnde, samt utmärka sig dessutom från desse ge- 
nom följande: att den 1:ste isolerade ryggfenstrålen är längre 
och bär i spetsen 2:ne cilierade hudskifvor; att bröstfenorna äro 
ännu mera afrundade och hafva de mellerste strålarne förlängde 
i långe trådar; och i synnerhet derigenom att bukfenorna äro 
mycket längre, med de 4 inre strålarne utlöpande i mycket 
långe trådar, som räcka bakom spetsen af stjertfenan, samt i 
detta afseende i det närmaste likna dem hos AGassiz exemplar. 
— De af v. DögEs & Koren beskrifne ungarne voro den ene 
94 mill. och den andre 78 d:o lång, och hade redan genom det 
starkare nedtryckta hufvudet närmat sig mera till den utbil- 
dade fisken, men skilde sig dock betydligt från denne genom 
följande: att den 1:ste isolerade ryggfenstrålen var mycket kort 
och bar i änden en transversel, cylinderformig och cilierad 
knapp; att alla fenorna voro större, och af dem 1:sta ryggfe- 
nans bakre afdelning genom fenhinna sammanbunden med den 
2:dra ryggfenan, och bröstfenorna mycket stora, nästan mera 
än halfcirkelformiga, och räckande långt ut på stjerten, samt 
deras yta större än hufvudets, och bukfenorna såsom utbredda 
1) GÖNTHER har ty värr icke lemnat någon uppgift öfver dimen- 
sionerna. 
