17850 Slägtet Antennarius. 
under 2:dra ryggfenans slut, och räcker lika långt tillbaka som 
den. -— Bröstfenorna, som tillbakalagda räcka ungef. till slu- 
tet af analfenans bas, och hvilkas skaft är ungef. lika långt 
som sjelfva fenan samt hälften så långt som hufvudet, samt är 
fästadt under bakre kanten af underlocket, hafva 10 strålar och 
afrundad spets. — Bukfenorna äro fästade på ett utstående 
parti af bukkanten, bildadt af bäckenbenen, nära intill hvar- 
andra och något litet längre fram än fästena för bröstfenornas 
skaft, och räcka tillbakalagda ungef. till anus. De hafva 1 li- 
ten kort taggstråle och 5 ledade men enkle strålar, som räcka 
något utom fenhinnan, och af hvilka de mellerste äro längst. 
— Stjertfenan är afrundad och ungef. af hufvudets längd, samt 
har 9 strålar, som alla äro ledade och, med undantag af den 
ytterste å hvardera sidan, tvågrenige. — Huden är slät, men 
företer i allmänhet, i synnerhet hos de större, en ytterst fin 
och endast under lup synlig, mjuk granulering, som likväl stundom 
hos smärre ex. kan saknas och äfven hos större kan vara föga 
märkbar 1). En del små slemporer förefinnas på hufvudet, men 
sidolinie saknas. — Färgen är underkastad betydliga vexlingar, 
och de mindre och yngre äro i allmänhet uti den samme något 
olike de äldre. Hos de äldre är bottenfärgen vanligen ljusare 
än hos de unge: blekt grågulaktig eller gråhvitaktig, med grå- 
gul anstrykning, och med mer eller mindre mörkt brune och 
mjölkhvite (enligt v. DöBEn & KoreEn sannolikt i friskt till- 
stånd guldglänsande) fläckar. De brune förekomma på hufvudet 
ofvan och på sidorna, på ryggen och stundom äfven på kropps- 
sidorna, samt på fenorna, och bilda genom spridde fläckar och 
mer eller mindre afbrutna, undulära band ett slags marmore- 
ring. De bruna banden och fläckarne äro ofta å ena sidan kan- 
tade med hvita band. Stundom omsluta de bruna banden store 
hvite fläckar. På 2:dra ryggfenans bakre del äfvensom på 
stjertfenan bilda de brune fläckarne ofta tvärband. De mjölk- 
hvite fläckarne, dels små och dels något större, förekomma på 
sidorna och undertill på hufvudet, men i synnerhet på buken 
och kroppssidorna och i ringa grad på de vertikala fenorna, 
samt icke på bröst- och bukfenorna, som äfven hafva få eller 
1) GUNTHER (anf. st.) beskrifver ett par varieteter eller former: 
gibba och marmorata, från Atlantiske Oceanen, Australien, östra kusterna 
af Afrika, Ostindiska hafvet och det vid Polynesien, som hafva huden sär- 
deles tydligt granulerad. 
