J.^essa anteckningar om Härjedalens däggdjur och fåglar 

 utgöra icke resultatet af en planmässig och uttömmande 

 undersökning. En sådan har jag icke varit i tillfälle eller 

 stånd att utföra. De äro tillkomna såsom en frukt af de 

 iakttagelser jag dels själf under åtskilliga år af intresse för 

 natur och djurlif kunnat göra vid tillfälliga vandringar och 

 färder i olika delar af provinsen eller af jakten föranledda 

 ströftåg i skog och mark. Dels hafva de skett i samman- 

 hang med insamling och konservering af en del af provinsens 

 naturalster, hvarunder exemplar af dess flesta fåglar af mig 

 undersökts. Dels har jag gjort mig tillgodo muntliga med- 

 delanden af ortens jägare, isynnerhet äldre och yngre all- 

 mogejägare. Att jag med all sorgfällighet sofrat dessas upp- 

 gifter torde böra tilläggas. Såsom af det sagda inses göra 

 anteckningarne därföre anspråk på tillförlitlighet om också 

 icke på fullständighet. Så skola vid en mer ingående under- 

 sökning särskildt bland sångarne {sylcidm) och vadarne (grallce) 

 säkerligen åtskilliga nya arter vara att anteckna. 



Det härjedalska folkspråkets benämningar på de olika 

 här förefintliga däggdjuren och fåglarne hafva, där egna 

 sådana benämningar finnas, blifvit anförda, enär ännu endast 

 en ringa del af dem hittat vägen till den hithörande literaturen. 



Då Härjedalen tillhör våra i zoologiskt hänseende minst 

 undersökta landskap — det har, såvidt jag känner, före 1899 

 icke besökts i vetenskapligt zoologiskt syfte af någon annan 

 forskare än W. Meves, h vilken o. 1860 skall hafva genom- 

 rest provinsen på färd till Jämtland^ — har jag med dessa 

 anteckningar trott mig i någon mån öka kännedomen om 

 denna aflägsna fjällbygds djur- och fågellif. 



Ytterhogdal 5 augusti 1899. 



1 Af åtskilliga ställen i Skandinavisk Fauna af prof. S. Nilsson (t. ex. 

 Däggdj. sid 96. 145 m. fl. — 2:a uppl. Lund 1847) vill det synas, som om 

 redan denne fräjdade zoolog besökt landskapet. 



