BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND 25. AFD. IV. N:0 4. 13 



den honom gifna födan. Månne för att — såsom det påstås 

 att järfven gör med resterna af sina måltider — på detta 

 sätt förvissa sig om dess okvalda besittning? 



Af flngsnapparsläMet förekommer den svarta och hvita 

 flugsiiapparen (Muscicapa atricapilla L.) sparsamt i land- 

 skapets östliga del, där han för öfrigt först under senaste 

 årtiondena varit synlig, hvaremot 



(len grå {M. ficedula L.), ehuru icke talrik, går upp emot 

 fjällen. Båda arterna häcka och ankomma hit i första hälf- 

 ten af maj. 



Mesfäglarnes familj har enligt livad som kunnat utrönas 

 följande släkten och arter härstädes. 



Af egentliga mesar äro anträffade: 



stjärtmesen {Orites caudates L.), som ingalunda är säll- 

 samt. Jag har vid .skilda årstider iakttagit honom från 

 Hälsingegränsen upp emot Hede, och han häckar otvifvel- 

 aktigt på detta område; 



talltitan {Parus horcalis de Selys Longchamps), den all- 

 männaste arten; 



lappmesen (Parus cinctus Bodd.), hvilken icke sällan an- 

 träffas. Jag har skjutit honom på följande ställen och tider: 

 Linsäll ^^/3 90, Sveg '^°, ^'•'/lo 91, Linsäll aug. 95 samt dess- 

 utom åtskilliga gånger varseblifvit honom under jaktfärder 

 höst och vinter. Ofta förekommer han i sällskap med isyn- 

 nerhet talltitan, från hvilken han lätt skiljes bl. a. genom 

 gällare lockton, såsom redan prof. Nilsson anmärkt. Ehuru 

 han ej iakttagits under den egentliga häcktiden, är jag frestad 

 antaga att han fortplantar sig i landskapet; 



svartmesen [Parus äter L.), af hvilken art 4 individ iakt- 

 togos sept. 1899 i Ytterhogdal. Vid en för småfåglar utsatt 

 matlåda visade sig derstädes ett ex. af denna art i sällskap 

 med talgoxar och talltitor ^^/i2 s. å. 



tofsniesen (Parus cristatus L.) förekommer tämligen all- 

 mänt och med all sannolikhet häckande åtminstone i Östliga 

 och mellersta delen af landskapet; 



talgoxen (Parus major L.) är allmän. 



Folkliga benämningar äro för talltitan: tete, gråtete, 

 spittjetete, skogstete ; för tofsmesen: tupptete och tofstete; för 

 talgoxen: tålj-oxe, kött-oxe, gultete (äfven spittje-tetce). 



Gärdsmyg-en (Troglodytes troglodytes L.) har icke med viss- 

 het kunnat iakttagas. 



