( XIII ) 



som godsets der af invidgade partiklar haf^a till 

 färgämnet* Jag liar ock funnit^ att en del Laf- 

 var icke tåla den vanliga betningen^ som fdr~ 

 gare gif va godset förut ^ genom Romersk Alan och 

 hvit P^insten: hvilkas färgor dock starkare fästas 

 af dessa båda saherna^ som tillsättas for eller 

 under görningen och kokningen^ hvarigcnom en 

 sinksani betning kan undvikas. Också får silket 

 häraf vanligen mera glans, 



^. Betning med olika både jord- och metall- 

 salter. Denna betning kan ske på flerahanda 

 sätt^ och skälig efter min metod ^ upp gif v as sär- 

 skilt för hvar och en på sitt ställe, 



j. Rn del preparabla färglafvar göras till 

 färgstoft genom varm tillgörning i väl täppta 

 käril i vatten^ som endast bör stå ^ till ^ tum 

 vfver I af v en ^ med -^-^ o släckt hvitkalk^ och -"L 

 ren salmiak emot lafvens vigt. Af denna pro- 

 portion^ som tillräckligen utvecklar färgen^ blir 

 godset aldrig skört eller bränd t, Tages gammal 

 urin^ som bör vara morgon- urin efter friska 

 menniskor^ i stället för vatten^ så går tillrednin- 

 gen fortare^ ofta med vinst i färgens lyster: 

 också vinnes tiden; ty på $ dagar blir färgen 

 färdiga som ensamt med gammal urin skulle for- 

 dra ^ till ^ veckor^ och ännu längre; och all e- 

 lak stank undvikes. Den lukt^ soin Orselj- till- 

 redningen vanligt medför^ är skadlig för helsan ^ 

 och i synnerhet för syfien, om man ej varsamt 

 umgås dermed: då deremot den af kalk och sal- 

 miak snarare styrker än försvagar synen. Och 

 då vi sjelfve kunna hafva löna?ide salmiaks-till- 

 verkning från sill grams och mera dylikt^ bör 



