12 FARGLAF, 



Till utseendet är den ljust gråblå, samt 

 skrofligt rutig ofvanpå, och alltid svarthårig 

 inunder sina smala flikar. Torr tyckes den va- 

 ra murken eller skämd; men våt, yngre eller 

 på träd, är den ljust grå, dragande litet åt 

 ljusblått. Uppblött, sedan den en gång varit 

 torr, blir den rödbrun ofvanpå. Dess fröred- 

 ningsskålar äro stora och bruna i botten, och 

 ofta ymniga på lafvens blad. På träd äro dess 

 bladflikar mera enkla och långa, alltid svart- 

 håriga på undra sidan. 



En frörednings -skål (scutella) af färglaf- 

 ven , förstorad, föreställes fig. d. lodrätt i tu 

 klufven, hvarmedelst densammas frörednings- 

 hvarf (stratum proligerum) tydligt kan skönjas. 

 Fig. a föreställer en flik af lafven med dess 

 undra håriga sida. Mikroskopiska undersök- 

 ningarne hafva icke gifvit Prof. Acharius till- 

 fredsställande utslag om skapnaden och för- 

 hållandet af dess frö (sporaB). I fröskålarna 

 hos Hårlafven fZ. ciliaiisjy ses dess frö in- 

 neslutna i lodräta aflånga fröhylsor (thecae); 

 men icke så hos bladlafvarna. Hos både yng- 

 re och äldre hafva de icke blifvit funna. 

 Kanske äro de så iina och små, att deras li- 

 tenhet förvillar ögat. Fig. c. visar en bit af 

 frörednings-hvarfvet genom perpendikulär skär- 

 ning i högsta mått förstorad. Det synes bestå 

 liksom af tvenne lager (strata). Det öfra , som 

 utgör disken , har något tydligare lodräta 



