t4 FARGLÅF. 



nöjda med denna laf; ty de finna den besvär- 

 lig att nyttja i stort, emedan de behöfva nä- 

 stan lika mycket laf i vigt, som gods, hvartill 

 de icke hafva nog stora karil. För att hjelpa 

 detta, har jag anställt flera försök. Om laf- 

 ven fint söndermalen kokas i flera timmar, 

 frånsilas, och gods sedan kokas i denna sop- 

 pa, så fås ingen dugHg färg, änskönt man 

 skulle koka flera timmars tid. Tillsatsen af 

 flera slags salter hjelpa icke. Orsaken är, att 

 vattnet icke kan lösa det hartsaktiga i lafven, 

 som binder färgpartiklarna. Jag försökte att 

 koka 3 lod söndermalen laf med | qvintin re- 

 nad pottaska i två timmar. Lafven frånsilades 

 och spadet var mörkbrunt. Jag delade detta 

 spad i två delar, och kokade hälften deraf 

 med jj Romersk Alun; hvaraf yllet, efter i| 

 timmas kokning, endast blef ljust gulbrunt, 

 liksom silket (couleur fauve). Färgen blef dock 

 äkta. Den andra hälften kokades med j^^^jern- 

 vitriol lika länge, och godset fick en vacker 

 ljus karmelit, som tål både lut och ättika. 

 Jag hade ej ännu vunnit min önskan; hvar- 

 före åter ett nytt försök anställdes, då jag ko- 

 kade söndermalen laf i vatten, med en liten 

 tillsats af destillerad vinättika, för att lösa 

 hartset. Detta lyckades. Efter två timmars 

 kokning afsilades soppan, hvari sedan koka- 

 des både ylle och silke, som båda fingo en 

 hög och vacker full karmeht, som tål stark 



