'2xJ M J Ö L K L A F. 



sedda fig. b, hvilka deremellan, iifven såsom 

 niistan öfveralit på denna iaf, finnas strödda. 

 Under sammansatta glas och i vatten uppblöt- 

 ta , synns dessa såsom små, mest genomskinli- 

 ga kulor, ofta tillsammansgyttrade i en massa 

 och oregelbundet ihophangande, fig. c. Inga 

 andra eller verkliga fröredningsdelar äro på 

 denna laf ännu upptäckta; men den bÖr tro- 

 ligen ickedestomindre med Öfriga vårtlafvar 

 CvariolaricvJ snarare hänföras till slägtet Par- 

 jneliaj h vartill den omständigheten ger an- 

 ledning, att på L. Argenus CProdrom, Lich.J, 

 som också har sina särskilta gyttringar för fort- 

 plantnings-korn, äro dessutom sedde verk- 

 liga skålar (scutells8), som komma öfverens 

 med Parmeliernas: hvarföre ock Prof. Acha- 

 riiis tror och förmodar, att L,. Argenus icke 

 är skild ifrån Urceolaria ageicea (Meth. Lich.J 



Mjölklafven ger ingen färg åt profspiritus. 

 Tinkturen blir i början hvitgrå; men sätter 

 sig och blir vattenklar. När lutsalt lägges uti, 

 så mycket som vanligen upplöses, drager tink- 

 turen småningom åt rödt, och blir inom ett 

 par dagar ännu mera röd. Tillägges då li- 

 tet osläckt kalk och salmiak, blir den ännu 

 rödare. 



Af hela det slägtet, som tills vidare blif- 

 vit kalladt Variolaria, äro de få, som gifva 

 röd färg. Efter försök med profspiritus och 

 lutsalt har jag dock anledning att vänta vac* 



