WESTRINGS-LÅF. 3 



knapp eller fröklot, ännu mera förstoradt, un- 

 der livilket synes början till en fruktstängel 

 (podetium). Då lafvens skorpa blir äldre, blif- 

 va dessa fruktstänglar förlängda , såsom den 

 förstorade biten Bf^, c utvisar. Merendels aro 

 dessa fruktstänglar enkla, fig. d, men icke 

 heller så sällan försedda med 2 (fig. e) eller fle- 

 ra grenar, stundom vid hvarandra så tätt hop- 

 gyttrade, att de formera upphöjda stora knö- 

 lar på skorpan, se fig. f. Med tiden förplat- 

 tas dessa små knappar eller affalla, och lem- 

 na då en grop efter sig på ändan, fig. g. 

 Längs efter klufven, utvisar fruktstängeln, att 

 åen utanpå har en tätare och hårdare tunn 

 skorpa, och att den inuti är fylld med ett lö- 

 sare ämne fig. h. Fruktkloten horisontelt af- 

 skurna R^, i, visa, att de inuti hysa små klot- 

 runda strödda korn, som Prof. Acharius miss- 

 tänker vara dess frön. Lodrätt klufna fig. k, 

 synas de med högst förstorande sammansatta 

 glas vara af samma förhållande, utan tecken 

 till fröhylsor. I anledning af dessa mikrosko- 

 piska syner tror Prof. A ch arias, efter jem- 

 förelse med flera arter häraf och af Bccomy- 

 sernas slägte, att hela slägtet Isidiiim bör 

 bortgå och hädanefter införlifvas med Bcg^ 

 omyserna. Detta tror jag dock fordra ännu 

 mera forskande; i synnerhet som jag funnit 

 små runda kupiga svarta skålar på denna laf, 

 som tyckes berättiga den till ett rum ibland 



