QO LJUS*LAF. 



gade och flikade, samt beströdda med Fina 

 klotformiga gryn, hvilka mycket förstorade 

 finnas aftecknade Fig. b. 5. Skorpan af den 

 artförändring som kallas variat, polycarpa, 

 och 4. uariat, lychneaj, som mest träffas på 

 berg samt stenar, livaraf smärre delar Hnnas 

 alritade efter förstoringsglas, den förre fig. c 

 och den sednare fig. d, är mera knottrig (gra- 

 nulata) och visar sällan rediga och tydliga 

 blad. LJLislafven är icke rik på skålar, som 

 de andra dess artförändringar. De äro platta 

 som unga, och äldre mera kullriga samt kan- 

 tade med en upphöjd list. På de äldre för- 

 svinner listen, då skålen synes mera kullrig. 

 Under båda dessa skapnader äro de föreställ- 

 de ganska mycket förstorade, fig. e och f, så- 

 som lodrätt ituklufna, hvarigenom deras inre 

 byggnad tillika upplyses. Frörednings-hvarfvet, 

 som utgör dessa skålars botten (disk), har ^- 

 charius funnit hysa en samling af sådana små 

 runda korn, som de i förra lafvarnas, då de 

 ses med de mest förstorande synglasen. Då 

 skålarne äro kupiga eller platta samt tillika 

 kantade, visar sig frörednings hv/)tfvet, såsom 

 det föreställes fig. g, till sin öfra del; men på 

 de kullriga skålarna så beskaffad t, som öfra 

 delen af Hg, h utvisar, nemligen i förra fallet 

 med de små runda kornen strödda (nidulan- 

 tia), och i det sednare nästan stråjvis och 

 lodrätt, som vore de i särskilta liiiie.r ställ- 



