I Ga TUSCTI-L.VF. 



åelmåtugn slaget, och dess form, färg ochskap- 

 nad likna naturens. Torr har den en hviferå 

 och brunaktig färg; men våt blir den grågrön. 

 Ofra jtaii är bläddiig och bJåsig, liksom fläc- 

 kad af svan pulver, som vid närinare påseen- 

 de, och ännu tydh'gare med förstoringsglas, 

 ses vara sjiiå svarta kroppar, iippvexande lik- 

 som buskar af en stam med mycket grenig 

 krona. Här och der, fast rnera sällsynt, sitta 

 dess så kallade fröredningsskålar (Apothecia), 

 som äro svarta och ofta kantade. På undra 

 sidan är åen mycket gropig, efter sina på öfra 

 sidan varande bläddror, af mera mörk askgrå 

 färg, som stycktals mera drager i brunt: och 

 merendels sitter dess fäste, eller den så kal- 

 lade naflen, eller roten, midtpå andra sidan, 

 hvarmed den häftar sig så fast vid sten, att 

 den med möda kan lossas utan att skadas. I 

 anseende till frukthusets utseende blef den iörd 

 till Lecidéernas slägte af Prof. Acharius ^ e- 

 huru vext och figur voro tillhörige Gyropho- 

 rae slägte; men sedan nu flere arter af detta 

 slägte biifvit nyligen upptäckte i Norra Ame- 

 rika, finnes vara fulla skäl att föra denna till 

 de sednare. 



På Tab. föreställer fig. A lafven i torrt 

 tillstånd och vanlig storlek, på åQ.%2> Öfra sida 

 betraktad. Fig B vissr en bit af samma, som 

 våt blir grågrön, (i är ett så kalladt frukihus 



