TUSCH-LAF. 169 



Ifrån äldre tider har denna laf, som sagdt 

 är, blilVit kallad TusrJi-mossa; men Linné 

 sade endast, att deraf kan fås färg. De som 

 kopierat de53 uppgifter anföra endast detta, 

 och tillä '^ji^a någ»'a prof på färg, såsom min- 

 dre betydliga och säkra. Alhnog<^n hos os^ 

 har i långliga tider kokat färg derutur. Da 

 metoder, hvilka jag använd t, hafva varit lyck- 

 ligare och har jag derigenom erhållit de skö- 

 naste färger, som här skola uppgifvas, hvilka 

 kunna sätta högt värde på denna laf. Den 

 håller icke särdeles vackert gediget färgämne, 

 men beredes på kort tid, med ringa konst 

 och kostnad till ett skönt färgstoft. Det är 

 i synnerhet gredelina, karmosiröda, puce och 

 violetta färger, som fås häraf, hvilka dock 

 hafva mera lyster än bestånd; ty de tåla icke 

 syror: ej heller bestå de länge för luft och 

 solsken. Troligen torde medel omsider liar- 

 nas, att bärtre fästa dem: och i samma mån 

 ökas värdet af denna rika färg-laf. En och 

 annan metod har lyckats mig att göra färgen 

 beständig för luften, hvilket skall på sitt ställe 

 anföras. Min profspiritus upptäcker mycket 

 väl ett rikhaltigt rödt färgstoft i lafven, 

 ymnigare nästan än i någon annan. Blotta 

 spiritus ensam utdrager någon röd färg, som 

 strax blir rödare, då lutsalt tillkommer. Detta 

 går fortare i öppet än i täppt käril, till bevis, 

 att oxigen attraheras häraf ur luften. 



