2-48 i. SK- GRÅ LAr. 



här och der äro mycket remnade och full- 

 satta med svarta punkter, hvilka sedan blifva 

 svarta gropiga skålar med hvitaktig kant, och 

 omsider upphöjda som sköldar (scutellae); 

 och dess egentliga kännemärke, utom de an- 

 förda, är, att den, liksom en del af dess små 

 fält omgifvas af en svart eller svartgrön kant: 

 varande skorpan här och der rostfärgad i brot- 

 tet och inunder på berget. Understundom fin- 

 nes dess skorpa nog tjock och knölig, myc- 

 ket remnnd, då den ock kan lossas i tjocka 

 stycken från stenen. Jag har alltid ansett den 

 som ett eget slag (species), och den är af 

 Prof. Acharius i dess Prodromus upptagen 

 under namn af Urceol. tessulata. Prof. Hoff- 

 nian har den ock under namn af Verrucaria 

 tesselata. Af alla artförändringar är denna åen 

 bästa och på färg mest rikhaltiga. Det vore 

 väl ora åQn funnes till ymnighet, ty åen gif- 

 ver förträffliga färger, så att den kan räknas 

 ibland våra grannaste färgstoften 



När skorpan af Askgrå laf är väl blöt, 

 kan den ock väl skrapas af sten, och är då 

 grönaktig Öfverst under skorpans yttersta hin- 

 na, och ofta rostfärgad inunder: och liknar 

 deri Lich, lapicicla ^ med hvilken å<dn icke 

 bör förblandas, emedan denna icke gifver 

 någon färg. Äfven bör den ock skiljas ifrån 

 Urceolaria gibbosa, som äfven är oduglig till 

 färg. 



