ZjG LUNG-LAF. 



gra egna frukthylsor, såsom hos andra mera 

 lullkoniiiga eller rned blommor och frukt för- 

 sedda vexter. 



Lunglafven är gråbrun ; men blir strax 

 grön på sin öira hinna, då den blötes i vat- 

 ten. Sedan den legat tre dygn i maceration 

 på varrnt ställe kunde den klyfvfts i trenne 

 hinnor. Den öfversta (membrana corticalis), 

 har den vanliga veg^^tabiliska grönskan, samt 

 lafvens mesta färgämne, och är mera hård 

 och fast än de andra. Den medlersta (mem- 

 brana medullaris) är mera hvit och fintiådig 

 som finaste bomuUsfjun, och tyckes håila ett 

 eget pappersämne. Den understa (membrana 

 radicalis) var svår att frånskilja, fjunig (v<^la- 

 tina) utåt och innehöll frÖdynor, hv^^rifrån 

 liksom små rötter gingo ut åt yttre sidan. 



Lafven låter svårligen pulverlsera sig, ty 

 den är seg; hvarföre den måste förut hack»is 

 sönder mycket fint och torkas, då den derei- 

 ter kan gnuggas eller stötas till grofr pulver. 

 Den är icke lätt; men sjunker dock icke i 

 vatten: orh är så färghaltig, och dess färg i 

 ytan så lÖshg, att kallt vatten strnx färgas 

 deraf efter liågra minuter sedan den blifvit 

 ditlagd. 



Två lod groft pulveriserad Lunglaf sättes 

 i täppt flaska med | qvarter vatten att nuice- 

 rera på kallt ställe, hvaraf vattnet strax blef 



