SVED-LAF, 299 



ning utlakade spadet förhöll sig sålunda med 

 reagentia : spadet silades genom gråpapper och 

 hade färg som starkt brunt té. a) Oxalsyra 

 grumlade det och satte ett hvitt sediment, till 

 bevis på kalk. Luktade något åt mysk , liksom 

 äfven något mera af sockersyran, b) Romersk 

 alun gjorde ingen ändring, c) Vanligt alkali 

 gaf inom 12 timmar röd färg. d) Kaustik am- 

 moniak gaf mindre röd färg, men en elak 

 lukt nära till hjorthornsspiritus. e) Kaustikt 

 alkali fix. gaf rödaktig färg och elak lukt. f) 

 Salmiak förändrade det icke. g) Osläckt kalk 

 gaf ock elak lukt. h) Alkohol gjorde ingen 

 ändring eller fällning, i) Garlämnet grumlade 

 det något. k)Tartar. antimon. ingen förändring. 

 l)Concentr.svafve!syra ingen. Det gummösa må- 

 ste ej medfölja detta spad, ty alkohol grumlade 

 ej spadet, hvilket i anledning af dessa reak- 

 tionsmedel finnes hålla kalk, färgämne och 

 något animaliskt. Färgämnet utvecklar sig me- 

 ra än stärkelsen genom trituration i vatten. För 

 att nu komma dess natur närmare anställdes; 



j. Försöket, A)Y!legods som kokades 2 tim- 

 mar i utlakadt spad, efter lo omgångars rifning 

 af lefven i stenmortel, fick Umbrafärg. B) Kalk 

 och jernvitriol gjorde en gråbrun fällning åt 

 grönt. Godset fick i hetgöring endast noisf^tte. 

 C) Osläckt kalk och kopparvitriol gåfvo ett 

 grågrönt sediment: infusioa var klar för re- 



