S 
— 10. IV. 1920. — Merikallio. — Valle. — Kivenheimo. 93 
| Lisäksi esitti maist. Merikallio Seuran jäsenten näh- 
> täväksi Littoisissa viime pitkänäperjantaina eräästä sikäläi- 
* sestä kanatarhasta tavatun sangen omituisen kananmunan. 
= Maisteri K. J. Valle ilmoitti, että sudenkorentoa 
— Aeschna serrata Hag. on Suomesta nyttemmin saatu myös 
— naaraita. Tämän aikaisemmin vain Etelä-Siperiasta ja Kir- 
— gisein aroilta tunnetun sudenkorennon meikäläiset nykyisin 
— tiedossa olevat löytöpaikat ovat seuraavat: Ab: Merimasku 
— < (A. Poppius); N: Tammisaari % (Sundström), Snappertuna 
- (Öhman), Espoo & (Karvonen), Helsinki Vantaa 3 (Kiven- 
> heimo), Helsinki Munkkiniemi 4 34 ja 2 99 (Kivenheimo), 
— Helsinki Kasvitieteellinen puutarha (Kivenheimo). Löydöistä 
"päättäen näyttää laji Uudellamaalla olevan melko yleinen. 
Tänä keväänä ensi kerran nähtävikseni saamat naarasyksi- 
= 1öt eroavat läheisestä Aeschna juncea-naarasta paitsi huo- 
mattavasti suuremman kokonsa puolesta lisäksi sen kautta, 
"että otsan T-kuvio on kapeampivartinen, siipitäplä (ptero- 
stigma) lyhyempi, thoraxin vaaleat juovat huomattavasti 
leveämmät, takaruumiin vaaleat värikirjaukset laajemmat ja 
toisenmuotoiset kuin Ae. juncea'lla sekä perälisäkkeet pi- 
temmät, tasaleveämmät ja suoremmat kuin tällä. Erikoisesti 
huomattavaa on, että Munkkiniemestä saaduista naaras- 
yksilöistä toisella on takaruumiin kirjausten väri sininen 
toisella kellanvihreä. Tämmöistä väridimorfismia on ennen- 
kin tavattu Aeschna-naarailla (vert. Tümpel: Die Gerad- 
— flägler Mitteleuropas, ja Mierzejewski: Aeschna osili- 
— ensis nov. sp., Bull. de l’acad. d. sciences de Cracovie 1913). 
; Maist. Vallen esityksen johdosta maist. J. Kiven- 
oheimo kertoi heinäkuun 28 p:nä 1919 tekemästään oudosta 
> havainnosta: „Olin Helsingin läheisyydessä olevassa Munkki- 
- niemessä uimaretkellä. Metsikön läpi kulkiessani huomasin 
— vilaukselta, miten eräs iso Aeschna-laji salaman nopeudella 
* hyökkäsi erään toisen saman kokoisen Aeschna'n kimppuun. 
— Kuului siipien kahaus ja molemmat putosivat maahan. Sa- 
malla hetkellä olin minäkin jo paikalla ja asetin perhos- 
— haavini niitten päälle. Kohotin varovasti haavin harsoa. 
> Näin vihreänkirjavan Aeschna-lajin, jollaista en koskaan en- 
TII I 
