; ja J | An ch kui x , W 
100 Kyyhkynen, Matkakertomus kesältä 1919. 10. IV. 1920. 
SÄ 
Carex flava'a. Mutta siihen nekin loppuivat. Edellisen 
kasvupaikka tunnettiin vielä parin peninkulman päässä pole 
joisempana. Matricaria discoidea'a oli matkallani vielä noin - 
8 km päässä Saarimäestä pohjoiseen, mutta sitten sekin E 
loppui, ilmestyäkseen uudelleen vasta Sotkamossa, Suomen- - 
selän salon pohjoispuolella. Yhden mökin heinäpellolla näin 
kummakseni 1 yksilön Gymnadenia conopea’a ja eräällä - 
saniaisrinteellä seuraavia: Onoclea cpp, Oxalis pc, Epilo- 
bium montanum, Stellaria longifolia, Galium triflorum, Paris 
ja Milium effusum. Se oli todellinen keidas näillä saloilla. 
Parilla-kolmella liejukkosuolla tapasin salomatkallani myös - 
Malaxis paludosa'a, Juncus stygius'ta, Carex laxa'a ja. Lyco- i 
podium inundatum’ia, eräällä Rautavaaran vaaralla Taraxa- 
cum galeatum’ia ja Hieracium *karelorum’ia (tätä 2 paik., 
toisessa cp) ja eräässä järvessä Nymphaea ie 
Siinäpä saloseudun merkillisyydet. Veronica verna’a a 
myös parissa paikassa, omituista kyllä. Nurmimäen tienoot 
Sotkamon puolella olivat rehevimmät. Siellä oli eräällä - 
kalliolla Asplenium « viride'äkin ja läh. suolla Erioph. latifo- 7 
lium’ia ja itse mäellä Carex flava’a. E 
Kuljettuani halki Suomenselän saloseudun jatkoin mat- 
kaani kievarikyydillä Sotkamon kirkonkylään ja sieltä lai- 
valla Ontojoen' suulle, Kuhmon rajalla. Se seutu oli — 
saven ansiosta — aika rehevää. Mutta saloseutu siitä poh- >. 
joiseen jokseenkin karua. Siellä täällä näin aina jonkin. 
huomattavammankin lajin (Pimpinella, Calamagr. arundina- - 
cea, Veronica officinalis ja V. verna). Tarkoitukseni oli päästä - 
sille vuolukivijuotille, joka Kellojärven keskipaikoilta jatkuu k 
Kuhmoniemen pohjoisrajan yli Hyrynsalmelle ja sieltä Suo- - 
mussalmen etelärajalle. Näiden kallioiden kasvillisuus oli 
omituista siitä, että niillä järjestään jokaisella kasvoivat As- 
plenium viride, Cerastium alpinum ja Lychnis alpina missä 
mitenkin runsaina, mutta muu kasvillisuus oli hyvin taval- 
lista ja sekin sangen niukkaa. Kuivajärven pohjoispäässä. 
loppuvat varsinaiset korkeat vuolukivikalliot ja jatkuvat - 
sitten matalampina enemmän metabasiittien luontoisina. Sitä 
mukaa muuttuu kasvillisuuskin enemmän kalkkiseutujen 
