4 
124 Hellön, Coleopterologiska meddelanden. 8. V. 1920. 
nya art har hos oss tidigast anmärkts av borgmästare H. 
Söderman, som i Nystad funnit ett exemplar. Vid en. 
granskning av de såsom A. frontalis L. i den inhemska 
samlingen uppbevarade exemplaren upptäckte jag yttermera 
tvenne exemplar av pulicaria, det ena taget i Karislojo av 
prof. J. Sahlberg, det andra i Tvärminne av mag. E. 
Lindqvist. Arten är för övrigt utbredd över södra och 
mellersta Europa, där den förekommer tämligen allmänt. — 
A. pulicaria läter sig svärligen med tillhjälp av de i hand- 
böckerna anförda färgkaraktärerna ätskiljas frän frontalis. 
Emellertid finnas goda morfologiska olikheter, bland vilka 
särskilt mä framhällas antennernas och tarsernas byggnad. 
Hos pulicaria äro antennerna kortare, tredje antennleden 
betydligt längre än den fjärde, baktarsernas tvä första leder 
jämntjocka, tämligen cylindriska, och kroppslängden 2.5—3 
mm. Hos frontalis äro antennerna märkbart längre och 
tredje antennleden lika läng som den fjärde, baktarsernas 
leder äro mot spetsen tydligt förtjockade, och kroppsläng- 
den är 3—4.5 mm. 
4. Anaspis brunnipes Muls. Av denna för Nordeuropa 
nya. art har borgmästare H. Söderman tillvaratagit ett 
exemplar i Nystad. Arten är tidigare känd frän Alperna, 
Österrike, Frankrike och Tyskland. 
‘5. Apion stolidum Germ. Denna hos oss tidigare med 
confluens Kirby sammanblandade art blev av prof. J.Sahl- 
berg är 1918 ätskild vid en revision av Universitetets 
material av inhemska curculionider. Arten har tidigare an- 
setts utgöra en varietet av confluens, men den kända apio- 
nidforskaren H. Wagner har nyligen framhällit, att här 
är fräga om tvenne väl skilda, om ock närastäende arter. 
Den viktigaste ätskiljande karaktären ligger i byggnaden av ; 
pannfärorna, vilka hos confluens äro långa och parallella, ' 
hos stolidum korta, bakåt konvergerande, tills de förena 
sig i en mer eller mindre tydlig grop. Bägge arterna hava' 
såvitt känt ungefär samma utbredning i södra och mel- 
lersta Europa. 1 Sverige äro de funna nordligast vid Stock- 
holm. Hos oss synes sfolidum vara den vanligare arten. 
TE ELI N 
