13. V. 1920. Montell, Trisetum subalpestre. 215 
— sällsynthet torde vara jämförelsevis litet känd, åtminstone 
> hos oss, skall jag här nedan anställa en närmare jämförelse 
* mellan denna art och Trisetum spicatum Richter, med hvil- 
ken den utan tvifvel är närmare besläktad än med den 
sydliga Tr. flavescens, som inom värt floraomräde finnes 
vildväxande endast i ryska Karelen. Med största sannolikhet 
*— afser äfven Lindberg Tr. spicatum, som förekommer flerstädes 
inom Enontekis, där TT. flavescens alldeles säkert icke växer, 
ehuru ödet fogat att han skrifvit Tr. flavescens. Om han 
åter verkligen afsett Tr. flavescens, vill jag hoppas, att han 
j vid tillfälle närmare anger, på hvilka grunder han fört Tr. 
3 subalpestre som var. till denna art. 
| Trisetum subalpestre. Strän ensamma eller få tillsam- 
| mans, löst tufvade, uppräta eller svagt knäböjda, spensliga, 
— 20—40 cm höga, alldeles glatta. — Öfre bladsidor slu- 
tande tätt till strået, glatta, stundom dock nedtill svagt hå- 
— riga. — Sträblad smala, 1—2 mm, ofta hoprullade, med 
> mycket små scabritier pä insidan och i kanten, för öfrigt 
3 glatta, i undantagsfall med enstaka styfva hår i kanten nära 
3 basen, 3—12 cm länga. — Skottblad 2—10 cm långa, 0.5— 
= 25 mm breda, gröna med blågrå anstrykning. Härighet 
E "som hos sträbladen. I undantagsfall enstaka långa, mjuka 
— här pä insidan. — Vippa gles, 2—7 cm läng med 2—10 
% mm långa, glatta, men något sträfva grenar, af hvilka de 
feringsta bära 3—4, på yppiga exemplar ända till 7-småax. 
* — Smäax c. 6 mm långa, brokiga af gult, grönt och violett. 
= Inre tomfjäll c. 5 mm längt, tvärt afsmalnande till en 
— nästan borstlik spets. Det yttre tomfjället 3.5 mm, läng- 
— samt afsmalnande. — Blomfjäll 4-5 mm långt, längspet- 
E sadt. — Borst betydligt längre än blomfjället, fäst ofvan 
dettas midt. — Ständarknappar 2 gånger sä långa som 
breda, gulaktiga. 
| Trisetum spicatum. Strän vanligen tämligen tätt tuf- 
— vade, först nedliggande, sedan uppstigande eller slutligen 
E uppräta, ofta starkt knäböjda, grofva och styfva, 10—25 
= em höga, tätt hvithäriga. — Öfversta bladslidor nägot upp- 
1 blåsta, i hela sin längd tätt håriga. — -Stråblad jämförelse- 
