- 
ax. 1920. Ordförandens hälsningstal. 5 
som i väster. För vårt folk gäller icke blott att häfda 
"gränsens okränkbarhet och valutans värde. Vår egen ve- 
— tenskap, som tidigare skänkt OSS styrka, den mäste nu ‚som 
för frihet. Mä vi 1ära känna vär egen forskning, tie 
med fel och förtjänster. Mä vi icke i liknöjdhet för det 
egna arbetet rycka undan grunden för den egna forskningen 
genom att förtaga inåt förtroendet för densamma. 
E Vär naturforskning skall föras ut i samhället, där gö- 
' ras känd, lyfta detsamma såsom vär konst, vär musik och 
"vär sång tillförne det gjort. Och därute i kontakt med 
lifvet, i kontakt med naturens vänner ute i bygderna, skall 
vår naturforskning hämta ny näring, skapa källor till för- 
— yngring. 
| - Bakom forskningen skymtar forskaren, människan. Hon 
är icke en maskin. I högre eller lägre grad bestämmes, 
hämmas eller lyftes hennes arbete af känslan af hvardags- 
lifvets tyngd eller lätthet. Ett fåtal blott kan arbeta utan 
personligt lugn. Uppmuntran och värme kräfver de flestas 
arbete. Mä detta, sist och slutligen de elementära förut- 
| sättningarna för vetenskaplig blomstring, må värme och 
uppmuntran ges inom detta samfund! 
| Jag ber att ä Sällskapets vägnar fä frambära ett varmt 
— tack till professor Levander, som under det senaste äret 
med kärlek till Sällskapet och varm känsla för dess med: 
lemmar ledt vårt samfund. Att professor Levander äfven 
för detta år icke helt undandragit Sällskapet sitt stöd, där- 
för måste jag äfven rent personligt hembära professor Le- 
* vander mitt tack. 
z > Och mä vi gå till arbetet med en tanke, i vördnad och 
tacksamhet egnad den man, som i ett kvart sekel ledde 
- Sällskapet med en hängifvenhet för vetande och sanning, 
med en värme, med en hjälpsamhet mot den enskilde så 
: stor, att det därom vittnats, att den icke kunnat vara större." 
En "Docent H. Federley föredrog öfver af honom be- 
— drifna arfanalytiska undersökningar å fjärilar. 
nah TSE EAT ar Ja 
va VRR 
4 Ma 4 Ja ; v 
k p N 
4 
