u 
or 
2. X. 1920. M. Brenner, Variationsförmägan hos enen. 15 
N varo, vilket allt utövar ett stort inflytande pä dess utveck- 
> ling och gestaltning. För köld synes den, åtminstone i 
södra Finland, vara ömtälig. Därför är det ej ovanligt att 
> efter kalla, snöfattiga vintrar få se de för stormen pä kala 
berg, i skogsbryn och vid stränderna av stora fjärdar ut- 
satta exemplaren borttorkade eller frusna och bruna, medan 
de skyddade exemplaren i närheten äro oskadade. Sker 
skadegörelsen endast partiellt pä de mer exponerade de- 
larna, borttorka endast dessa, vanligtvis de över snötäcket 
näende topparna eller endast den för blästen utsatta sidan. 
Redan härav betingas. oregelbundenheter i den yttre for- 
men. Sker detta oftare, säsom pä höga fjäll och ute pä 
havsklippor, uppstå de krypande var. nana-buskarna av 1. 
. adpressa brevifolia. Vid obehindrad utveckling under gynn- 
samma förhällanden skjuta starkare exemplar en rak upprät 
stam med uppräta raka grenar (var. suecica Mill.), svagare 
exemplar åter med utstående bägformigt uppböjda, raka 
— eller t. o. m. hängande grenar (var. pendula Th. Fr.), eller 
> kunna under växlande förhållanden uppstå än uppräta, än 
* utstående grenar hos samma exemplar, de skilda slagen un- 
der skilda utvecklingsskeden. Ännu svagare exemplar där- 
emot stanna på buskstadiet med utstående bågböjda grenar, 
ofta utan någon topp. 
E I nägon män kan även människors äverkan ästadkomma 
> en omgestaltning till buskform, om t. ex. topparna ofta 
E avbrytas eller huvudstammarna avhuggas till gärdesgärds- 
> störar eller dekorationer vid festliga tillfällen, eller kunna 
buskarna genom beskattning för hushällsbehov missformas. 
E Att förekomsten av s. k. kikbär skulle vara av nägon 
> betydelse härvid har jag ej kunnat finna. Buskarna uppstå 
> nog dem förutan, om blott den för trädbildning nödiga livs- 
| kraften saknas. I detta hänseende förhåller sig enen som 
den i Centraleuropas bergstrakter hemmahörande bergtallen 
(Pinus montana Lam.). 
