Eee a? R EL 4 
26 M. Brenner, Naturskövlingen pä Sandviksholmarna. 6. XI. 1920. - 
folia, Chenopodium album, Atriplex patula, Rumex acetosella 
och domesticus, Polygonum aviculare och lapathifolium, den 
sistnämnda ända till meterhög. Bland under senare är in- 
förda kunna tilläggas Cakile maritima, som dock äter för- 
svunnit, Cerastium arvense, Impatiens parviflora och tvä smä 
lönnar. 
Pä de ännu under päfyllning varande stränderna av 
sundet emellan holmarna tillkomma pä Busholmssidan en 
frodig vegetation av Aegopodium podagraria och Cirsium 
arvense samt ett stort, storbladigt exemplar av Sambucus 
racemosa, på Sandholmssidan åter och mitt i det forna sun- 
det potatis, rovor, ärter, korn, råg och havre, Calamagro- 
stis epigeios samt en ovanligt yppig vegetation av ända till 
1!/; m höga, busklika stånd av Chenopodium album var. 
paganum och var. preacutum med tumstjocka stammar och 
x 4 J Y M 
N } 
vali A TSE, SN 
inblandade Polygonum convolvulus-revor. Denna yppiga och 
för hoimarna i övrigt delvis främmande vegetation är tyd- 
ligen betingad av den bördiga jordmän, som genom massor 
av frän staden hitförda gatsopor och annat avfall här upp- 
stått, men kommer utan tvivel att, sä snart den slutliga A 
päfyllningen med sand och grus frän landsbygden hunnit 
verkställas, av den ovannämnda ruderatvegetationen efter- 
trädas. De delar av sundet äter, som med frän andra trak- 
ter uppmuddrad och med pråmar hithämtad bottengyttja 
och lera igenfyllts, äro ännu sä länge fullkomligt vegeta- 
tionslösa, sä när som pä nägra här och där vid de äldre 
bräddarna spridda grupper av frodig Polygonum aviculare, 
Rumex acetosella och Lepigonum rubrum, de tidigaste in- 
vandrarne .pä sådan mark. 
Endast pä få ställen finnas lämningar av den tidigare 
vegetationen. Bäst bibehållen i detta hänseende är den 
mot nordväst sluttande delen av Sandholmen, där plane- 
ringsarbetena ännu pågå. Den utgöres, såsom förut nämn- 
des, av en tidigare med blandskog bevuxen, men efter 
skogsbranden i början av 1850-talet skoglös, torr, stenig 
backe av nästan stoftfin, genom skridisens rörelse hitförd 
och mot den mötande klippväggen i söder hoppressad och = 
