30 Mötet den 4 december 1920. 
pästädda litorifoba natur. Liksom pä de tidigare nämnda E 
) 
I 
" 
O nl ) N 
un. RIND M 
E 
orterna: Fagervik, Svartbäck och Nötö i Ingå skärgärd ), ; 
och här ännu närmare till det öppna havet, visa sig de nu 2 
funna exemplaren befinna sig i den bästa välmäga. 
De nägra pä denna yttersta tillflyktsort pa Busholmen 
funna fragmenten slutligen av den tidigare här ytterst all- 
männa enen (Juniperus communis) ädagalägga de vidrigheter 
denna växt i människans närhet har att utstå, i det att icke 
ett enda exemplar skulle vara oskadat, utan alla berövats 
sina grenar, sä att endast några få små barrbärande kvistar 
återstå. De kvarlämnade grenstumparna utvisa, att grenarna 
varit såväl uppräta som bågböjt utstående, samt att bus- 
karna med avseende å sina smågrenar och barr varit såväl 
lång- som mindre långbarriga exemplar av alla tre formerna, 
laxa, densa och adpressa, såsom de av mig vid Sällskapets 
senaste oktobermöte definierats. I Helsingfors omgivningar 
för övrigt är det nästan omöjligt att numera finna något 
exemplar, och allra minst oskadat, av denna i våra förfä- 
ders hushållning så viktiga växt, vars plats i våra dagar 
upptages av sälg- och hallonbuskar samt nässlor. A 
Mötet den 4 december 1920. 
Till åminnelse af Elias Tillandz, som för 250 är 
sedan utnämndes till medicineprofessor vid Akademien ia 
Åbo, gaf professor Fredr. Elfving mot bakgrunden af 
(G 
= 
en i stora drag tecknad bild af den dätida naturvenskapliga x 
kunskapsnivän en skildring af det verk, som utförts af denne 
„den finska botanikens fader“. 
I anledning af det vid senaste änsdsmöfe meddetäilet 
sällsynta: fyndet af en gäsgam i Finland omnämnde pro- 
1) Se Meddelanden af Soc. pro F. et Fl. Fenn. 29 s. 25 och 34 
s. 130. 
