a 
— 
40 Puolanne. — Ulvinen. 4 XII: 1920. 
Geranium Bohemicum. Märkjärven rantaa pitkin kulke- 
van kylätien varrella 2 yks. palaneella maalla. 
Euphorbia esula. Sitikkala, niittypenkereellä Hannulan 
maalla yksi yks. (yliopp. A. Suonio v. 1912). 
Hypericum perforatum. Sitikkala, Pajamäellä (harjua) n. 2 
20 yks. 
Gentiana campestris. Mattilasta asemalle vievän kylä- 
tien varrella runs. eräällä paik. | 
Cuscuta europaea. Sitikkala. Tervasen pihallanokkosissa. 
Corylus avellana. Sitikkala, Huhtalan talon piha-alueella 
lähellä saunaa lähdepaikalla (ks. L. Y. 1920, N:o 6). 
lioppilas A. Ulvinen: Kasvistollisia tutkimuksia 
Santahaminassa. | 
Jouduin keväällä 1919 sotaväkeen Santahaminaan. Jo 
sen kesän aikana kiinnittyi huomioni tuon saaren kasvistoon. 
Sitä seuraavana talvena hain, saatuani siihen kehoituksen, 
kenraali L. Munckin stipendiä ja sain osan siitä viime- 
kesäisiä havainnontekoja varten. Nyt kun tohtori Harald 
Lindberg on hyväntahtoisesti määrännyt uudet lajit, > 
pyydän arv. Seuralle esittää kaikessa lyhykäisyydessään, 
mitä tuloksia työstäni on ollut. 
Santahamina on pienehkö saari Helsingin kaupungin 
edustalla siitä n. 5 km kaakkoon ja kuuluu Suomenlinnan 
linnoituspiiriin. Pituus on n. 3 km; leveys vaihtelee 1.2—2 
km, ja pinta-ala on 4 km?. Kun kaupungista saapuu saarelle, 
tekee se karun vaikutuksen, joten nimi Santahamina on ai- 
van paikallaan; siksi hietaista on sen luoteisosa. Kaakkois- 
puoli on sensijaan paikottain koko multavata maata rehevine 
kasvillisuuksineen. Enemmän kuin saaren alkuperäinen kas- 
visto, kiinnitti huomiotani n. s. adventivikasvisto. Kasarmien 
ympäristöillä oli näet suuria rikkatunkioita; joilla kasvoi 
— erilaisia outoja kasveja, toisia lajeja aivan ylivoimaisesti. 
Kaikkiaan tapasin Santahaminassa 420 lajia (lisäksi joukko 
alalajeja). Mutta niistä voi laskea saaren alkuperäiseen kas- 
vistoon kuuluviksi tuskin 300; loput ovat kulttuurin tuomia, 
ihmisen vaikutuksesta sinne levinneitä. Ennen kaikkea oli 
N 
- 
i 
! 
i 
3 
= 
i 
