56 Montell, Orchis lapponicus Laest. 5. II. 1921. 
än att tillsvidare lägga den ä sido, säsom jag sett mig nöd- 
sakad göra med många andra kritiska former. | : 
Först år 1918, då C. A. M. Lind man's nya arbete 
„Svensk Fanerogamflora“ utkom, fick gåtan sin lösning. I 
detta arbete upptages och beskrifves den af Laestadius 
redan är 1851 namngifna Orchis lapponicus, med hvilken 
den af mig funna formen i allt väsentligt öfverensstämmer. 
Då Lindmans beskrifning emellertid är rätt knapphändig, 
ansåg jag det vara bäst att vänta med offentliggörandet af 
mitt fynd till dess bestämningens riktighet bekräftats antin- 
gen af någon specialist eller genom jämförelse med säkra 
exemplar af O. lapponicus. Och denna gång behöfde jag 
dess bättre ej vänta länge. I december 1919 skref den 
kända orchidespecialisten Rudolf Schlechter, Berlin- 
Schöneberg, utgifvare af tidskriften ,Orchis*, och anhöll att 
få exemplar af alla i Lappland förekommande orchideer, 
främst Orchis lapponicus. Jag sände honom talrika, goda 
exemplar af min O. lapponicus och fick sålunda bestämnin- 
gens riktighet bekräftad af en person, hvars kompetens +. 
knappast kan betviflas. 
Orchis lapponicus förefaller att stå närmast O. latifolius 
L., hvilken den rätt mycket liknar till bladformen och blom- - 
mornas färg äfvensom till läppens form. Knölrötterna äro 
djupt klufna med mycket långa flikar (kanske beroende på 
växplatsen, Sphagnum-tufvor). Stjälken är spenslig, mer 
eller mindre tydligt pipig, 10—20 cm hög, sällan högre, 
mest trebladig. Bladen från smal bas lancettlika till jämn- 
brett lancettlika, det nedersta tunglikt, alla starkt fläckiga 
(åtminstone hos mina exemplar), 2—8 cm långa, 4—11 mm 
breda, de nedersta bredast. Ax 2—6 cm långt, c. 2 cm 
bredt, oftast glest och fåblommigt (blommor 3—14). De 
nedra skärmbladen längre än blommorna, vanligtvis gröna, 
de öfre kortare än motsvarande blommor, violettfärgade. 
Blommorna mörkt violettröda med mörkare teckningar på 
läppen. Denna bred (bredden större än längden), ej så 
djupt flikig som hos O. latifolius, försedd med tillspetsad 
