a NI. 1921. Harald Lindberg, Alnus incana 1. pinnata. 75 
% ER fram til Lefsjöfors gärd, där de bibehälla samma 
* skapnad, som de ägt pä den skarpa sandjord där de förut 
> växt. 
: Betula pinnata. 
Arbor hybrida, matre Betula incana, patre Sorbo aucu- 
— paria; Magnitudo 8 1. 10 ulnarum. Crassities trunci diametro 
— 6-pollicari. Habitus Betula incane. 
Rami ad angulum -acutum e trunco exstantes, rariores, 
— fragiles, cortice cinereo. Ramuli sulcati, contorti, tomentosi. 
Folia pinnata, alterna, pollicaria. Foliola ovato lanceo- 
lata, incisoserrata, serraturis argutis, inegualia, supra vil- 
dosa, obscure viridia, subtus incana. Foliolum terminale |. 
_ impar, majus, incisoserratum, undulatum. Petioli semi- 
— pollicares, tomentosi. Stipul& ovata, bine, intus fusc®, 
> subtus flavescenti-cinere&. Fedunculi quaterni 1. guini, amen- 
tis brevioribus, tomentosi. 
| Flores amentacei, amentis cerulescentibus, squamis 
— margine cinereis. | 
Fructus Betula incane. 
5 Locus ad Fabricam ferream Lefsjöfors, in Paroecia 
Römmen Wermlandie." 
i Redan i 11. upplagan af Hartmans flora framhälles, 
- att träden vid Lefsjöfors voro vid.tiden för florans utgif- 
ning (1879) utgångna. Neuman framhåller likaså i sin 
; = flora, att formen i fräga fordom fanns i Wermland, och att 
* den flerstädes odlas. 
E Trädet vid. Svahnes gård i Tohmajärvi visar verkligen 
> sä stor Öfverensstämmelse med originälträden från Verm- 
*— land, sä man vore frestad påstå, att detsamma ursprung- 
4 ligen varit odladt och härstammar från dei Vermland funna 
träden af Alnus incana 1. pinnata. 
