E" 1921. Häyren, Vegetationsfärgningar. 83 
| aräde omkr. 1 timme, var vattnet i det smala sundet SW 
och W om Kohagsviken ogenomskinligt och gråbrunt. Jämte 
— lerpartiklar hade sannolikt utförts en mängd kvävehaltiga 
ämnen, härstammande från kornas exkrementer. 
"Under påföljande natt steg havsvattnet i någon män, 
E vilket jämte rådande lugnt väder förklarar varför det grum- 
k liga vattnet icke drev ut ur sundet. Pä morgonen den 22 
— augusti hade de grövre partiklarna sjunkit till botten, medan 
- de lättaste närmast ytan bildade ett tunt smutsvattenskikt, 
— under vilket med tydlig gräns följde klart vatten. I nämnda, 
-i sundet i fråga lokalt framträdande ytlager förefanns nu 
— en för blotta ögat synbar massvegetation av blågröna alger, 
— vilka ställvis såsom en hinna täckte ytan, ställvis förekommo 
= nära varandra belägna flockar. Detta massuppträdande 
får väl närmast tänkas stä i samband med den starka för- 
- oreningen, om än måhända alger tidigare i' någon män dri- 
> vit in i sundet, ehuru under de dagliga besöken därstädes 
något sådant icke gjort sig för ögat märkbart. 
Vegetationen utgjordes av tre i vårt havsplankton van- 
liga arter, vilka alla uppträdde massvis: 1) Aphanizomenon 
— flos-aguae (L.) Ralfs i de för arten karakteristiska samman- 
— gyttringarna av parallella trådar, för blotta ögat synliga och 
med mörkgrön ton; trädarna med talrika heterocyster, ste- 
— rila; 2) Nodularia spumigena Mertens, i spiraler av till 1.3 mm 
E längd och 65—115 u bredd; trådar 8—12 u tjocka (= a 
genuina Born. et Flah.), bildande jämte 3) Anabaena baltica 
Schmidt ljusgröna, lösare flockar, vilka ock kunde bestå 
enbart av den sistnämnda arten. Denna uppträdde i sällan 
nästan raka, vanligen oregelbundet böjda, ofta spiralböjda 
— trädar av 3.6—4.s u tjocklek. - Heterocysterna voro runda 
— eller något ovala, 4.s—7 u tjocka. Arten var rikligt spor- 
bärande. De mogna sporerna lågo ensamma invid eller 
— oftast på vardera sidan om en heterocyst och voro något 
— bönformiga, 10—12 u tjocka och 20—38 u långa. Måtten 
— äro således större än vad Schmidt anger (Botanisk Tids- 
skrift 22, 1899, sid. 371 och 412), särskilt med hänsyn till 
fösorlängden, och då därtill sporformen är avvikande, bör 
ATA 
