2 Puheenjohtajan vuoikertomus. v.1921 - 
siitä kulunut, sata vuotta kehityssarjasta, joka kaikilla sivis- : ; 
tyselämän aloilla on ollut niin aavistamattoman nopea, ettei 
kukaan siitä ole voinut uneksia. Uudet tieteet ovat valloit- 
taneet itselleen paikan, uusia tieteenhaaroja on kasvanut 
esiin vanhojen kylvöstä. Aatteet ja suunnat ovat vaihtuneet, — 
mutta tieteen pyrkimys totuuteen ei ole muuttunut, ainoas- 
taan syventynyt. Yhä suurempi spesialisoituminen kaikilla - 2 
aloilla on vain laajentanut sitä tietoisuutta, että tiedon kukku- 
loille johtava tie ei kulje määrätyn tieteen tai tieteenhaaran 
kautta, olkoonpa tämä ajallisesti miten edustava, loistava ja 
suosittu tahansa. Tieteen suuren rakennuksen kulmakiviä 
luodaan jokaisesta määrätietoisesta, syvällisestä työstä. Seu- 
rallamme on nyt edessään yhtä merkitseviä tehtäviä kuin 
100 vuotta sitten. Elämän sisimpänä olemuksena on kaiketi. E 
kehittää ne lukemattomat muodot, joita maailmassa esiin- 
tyy. Näiden muotojen, niiden elämän ja luonnossa tapahtu- 
van taistelun tutkiminen ei voine milloinkaan vanhentua. 
Kaikki luonnontieteellinen työhän perustuu viime sijassa 
tutkimukseen, joka tavalla tai toisella kohdistuu määrättyyn 
systematiseen muotoon. Ja näiden muotojen olemus! Mi- - 
ten suuresti onkaan sen syvällisempi käsitys laajentunut 
esimerkiksi viimeisten vuosikymmenten perinnöllisyystutki- 
musten kautta. Suomen faunan ja floran puolesta työs- 
kentelevän seuran tehtävä on sama kuin sata vuotta sitten, 
on historiallisella ja loogillisella oikeudella oleva sama sa- 
dan vuoden perästä ja varmastikin niin kauan kuin ajattele- 
via ihmisiä täällä työskentelee. Mutta työtavan tulee muut- 
tua. Spesiaalitutkimuksen omat tulokset yhdessä muiden - 
tieteiden saavutusten ja voittojen; kanssa vain syventävät - 
sen laatua. Tieteen alalla ja yleensäkin inhimillisessä elä- 
mässä merkitsee ylpeä eristäytyminen ennemmin tai myö- 
hemmin kuolemaa. Olkoon Seuran jäsenille loistavana 
johtotähtenä tietoisuus faunistisen ja floristisen tutkimuksen 
jatkuvasta merkityksestä, mutta samalla tietoisuus siitä, että 
* näiden opinhaarojen tie voi pysyä valaistuna vain muiden 
tieteiden vartiotulien valossa. Yhdistyksestämme tuli viime 
vuosisadan aamunsarastuksessa seura Suomen faunan ja 
