yr. + K. 
aa 
2 18. v. 1921. J Brenner, Olson Talsola-granens afkomlingar. 167 
"men de stora af n:o 5 g n:o 6 med krokfjällskottar hade 
försvunnit. 
> En större förändring egde rum är 1919, dä ytterligare 
& 2 stora af n:o 2 med normala och 9 små af n:o 5 med sä- 
väl normala som krokfjälliga kottar dogo, och omplantering 
företogs, hvarvid endast 25 exemplar äterstodo och af dessa 
6 af n:o 2, 2 af n:o 5 och 1 af n:o 6, alla medenormalfjäl- 
> liga kottar, stora, samt 3 af n:o 2, 1 af n:o 5 med krok- 
> fjällskottar och 3 af n:o 5 med normala kottar fägreniga, 1 
vissnad f. monstrosa af n:o 5 med större normala kottar, 
3 och de öfriga normalt greniga. Bland.de fägreniga afvika 
1 af n:o 2, 1 af n:o 5 med krokfjälliga och 1 af n:o 5 med 
smä normalfjälliga kottar genom en af länga, starkt uppät 
riktade grenar framkallad kvastlik form. 
Säsom resultat af sommaren 1920 framgär en utjämning 
af storleksförhällandena, i följd hvaraf 1 af de större från 
n:o 5 med stora normala och 1 från n:o 5 med små nor- 
> malfjälliga kottar samt 4 af de små från n:o 5 med krok- 
fjälliga samt n:o 6 med krokfjälliga och smä normalfjälliga 
kottar intaga en förmedlande ställning som medelstora, äf- 
> 'vensom 2 af de greniga af n:o 5 med små normalfjälliga 
kottar specificerat sig som fägreniga och de återstående 16 
af alla kategorier som normala. 
Af 82 groddplantor i slutet af maj 1916, + 2 i juni 1917 
tillkomna, hafva alltsä 25 eller 30 °/, med lifvet kämpat sig 
; igenom. I detta hänseende hafva exemplaren med normal- 
fjälliga kottar af f. oligoclada stått sig bäst med 33.3 °/,, 
+ därnäst f. virgata + monstrosa med normala kottar med 
= 30 %o, £. oligoclada versus typicam med stor krokfjällskotte 
med 28.6 9, och sämst f. oligoclada med små krokfjälls- 
kottar med 16.7 °/,.. Alltså samma ordningsföljd som beträf- 
— fande härdigheten under det första lefnadsäret, slutet af maj 
1916 till samma tid 1917, enligt Medd. 44 sid. 36, och ett 
— ytterligare indicium pä svagheten hos krokfjällskottarna som 
— reproduktionsorgan och därmed deras karaktär af svaghets- 
symptom. Att de 7 största exemplaren härstamma från de 
E > normala kottarna vittnar, liksom den talrikaste förekomsten 
7 +495 
af den normala grenigheten, äfven i sin män för saken. 
