86 O. TAMM [38] 



så är förhållandet, reduceras j^ivetvis processens betydelse för vetegatio- 

 nen, enär den blott långsamt fortlöper, sedan en avlagring ui)pkommit 

 och blivit skogbärande mark. 



Någon från markytan utgående och därför mot djupet avtagande vitt- 

 ringsprocess under den egentliga jordmånshorisonten liar vid undersök- 

 ningen ej givit sig tillkänna. Tvärt om visa analysen av lager från olika 

 nivåer under jordmånshorisonten den mest fullständiga överensstämmelse 

 i sammansättning. Tillvaron av mera omfattande sådana processer bort- 

 sett från karbonatupplösning, se kap. 4: A, torde därför kunna betvivlas. 

 De långsamma utlösningspocesser, som försiggå på djupet i våra jordarter, 

 bero sannolikt nästan uteslutande på det kolsyrehaitiga vattnets inver- 

 kan, och försiggå troligen i ungefär samm.a om.fattning överallt, där jord- 

 materialet är i beröring med detta vatten. 



Av stor betydelse för studerandet av de vittringsprocesser som ha för- 

 siggått i jordmånshorisonten är att de spår av kemisk vittring, som kunnat 

 iakttagas i de djupare lagren av de undersökta jordslagen ej på något sätt 

 försvåra en bedömning av jordmåiishorisontcns ursprungliga sammansätt- 

 ning. En jämförelse mellan t. ex. en moränmarks vittrade ytskikt och dess 

 djupare liggande, av podsoleringen oberörda lager bör sålunda vara fullt 

 berättigad på grundvalen av det antagandet, att vid podsoleringens början 

 markytan var av samma sammansättning som underlaget nu, naturligt- 

 vis med hänsyn tagen till de olikheter som kunna bero på primär inbland- 

 ning av olika mineral, en olikhet, vilken som ovan visats i allmänhet ej är 

 stor. 



De utförda undersökningarna ha gjort sannolikt, att åtminstone en bety- 

 tande del av aluminiumöverskottet i de ursprungliga jordslagen förefinnes 

 i form av ett förvittringssilikat av mer eller mindre kaolinartad samman- 

 sättning. Av denna anledning har i de utförda mineralberäkningarna 

 (se kap. i: C) aluminiumöverskottet beräknats som kaolinkomplex av 

 formeln Al.,0.^ + 2 SiOo, ehuru en del av detsamma nog torde föreligga 

 i en annan form. 



B. De kvartära lerornas kemiska sammansättning. 



I och med de ovan relaterade undersökningarna har en viss inblick vun- 

 nits i våra grövre lösa jordlagers kemiska förhållanden. Man bör emel- 

 lertid kunna förutsätta att samma processer i mycket hög grad böra ha 

 gjort sig gällande i lerorna. En granskning av våra kvartära lerors sam- 

 mansättning har därför ett stort intresse såsom en kontroll av de ovan 

 framlagfla teorierna. Samtidigt är det givetvis ett spörsmål av skoglig 



