92 O. TAMM [44] 



i normala moräner äro i h(')g- grad avtrubbade jämfört med den genom- 

 släppliga sanden, samt att en mekanisk vittring^ där sker i likliet med i 

 sanden ocli mjälan. Måhända är även denna process någ^ot försvagad, 

 enär moränmarkerna vanlig^en täckas av ett mäktig-are humustäcke och 

 en rikare markvegetation än sandmarkerna, varigenom villkoren för 

 hastiga temperaturändringar i marken bli ogynnsammare. 



Den mekaniska viffrlngcns ocJi ncdslaiiiniiigcns roll i podsolcringen i 

 norra Sverige är sålunda väl märkbar och spelar, såsom Hesselman 

 framhållit, säkert en roll vid markens vattenhushållning. De ifrågavarande 

 processerna äro emellertid ej nog starka för att ha hunnit förändra de ur- 

 sprungliga avlagi ingarnas mekaniska karaktär och äio ej de som mest 

 sätta sin prägel på profilbildningen. 



De av N y h o ] m utförda undersökningarna av finska morän- och sand- 

 marker tyda på alldeles likartade förhållanden. Nyholms analyser 

 visa merendels ett jämnt avlagande av det f måste materialet från blek- 

 jorden och nedåt. Att N y h o 1 m ej i allmänhet kunnat påvisa någon 

 anrikning av finare beståndsdelar i rostjordsskikten kan emellertid enligt 

 Hesselman (1910) förklaras av att han ej före analysen på tillfreds- 

 ställande sätt finfördelat partikelaggregaten, vilka i rostjorden förefinnas 

 särskilt rikligt. 



\ ad slutligen R a m a n n s och T u x e n s undersökningar beträffar, 

 vi^a de oftast en rikligare halt av fina beståndsdelar i markens översta 

 lager, särskilt i blekjorden. Även antyda deras analyser tillvaion av ned- 

 slamningsprocesser. Då förhållandena i Nordtyskland och Jylland äro 

 mycket olika dem i norra vSverige, ha deras analyser för bedömande av 

 nordsvenska förhållanden dock något mindre intresse. 



B. Rörelser i marken. 



Markprofilcrna bära stundom vittne om att rörelser av olika slag på- 

 verkat dem. Att observera själva dessa processer är i de flesta fall omöj- 

 lig^. Den olikformighet i smått, som utmärker podsolprofilen åtminstone 

 i norra Sverige med dess i mäktighet ständigt varierande skikt, torde emel- 

 lertid till någon del vara förorsakad av dem. Mäktighetsväxlingen är sär- 

 skilt frapperande, då skiktens medelmäktighet i stort sett är densamma 

 över stora trakter. Som regel kan man säga, att rörelserna i marken 

 verka ])r()fildeformerande, d. v. s. de söka utplåna profilen eller åtminstone 

 göra den oregelbunden. I det stora hela kunna de indelas i två grupper 

 med hänsyn till om de förorsakas av biologiska eller rent fysikaliska fak- 

 torer. 



