112 O. TAMiM '64j 



kiselsyrans ökniii^^ något för högt. Om däremot någon liten kvantitet av 

 de anförda ämmena genom absorption tillförts rostjorden, blir värdet för 

 kiselsyrans ökning- något för lågt. Dessa båda teoretiskt möjliga felkällor 

 motverka sålunda varandra. 



Man kan på grundval av det ovan anförda påstå, att det förhanden 

 varande analysmaterialet med en hög grad av sannolikhet • antyder, att 

 cii genomsnittlig anrikning av i — J % kisclsyva skett i rostjordarna. 



De övriga ämnena som anrikats i rostjorden äro lättare att åtminstone 

 approxim.ativt uppskatta. Järnet och humusen framgår direkt ur analys- 

 talen för lim.onit och humus. Dessa äro i medeltal för i i resp. lo utförda 

 analvser av sådana rostjordar, som ej på grund av för ung ålder ännu 

 ej hunnit bli karakteristiska 1,63, resp. 2,30 %. . Aluminiumanrikningen 

 mätes bäst genom differensen mellan aluminiumöverskottet i rostjorden 

 och i underlaget. I medeltal av åtta rostjordsanalyser, där aluminium be- 

 stämts, erhölls ] ,0 %. Ökningen av hygroskopiskt och kem.iskt bundet 

 vatten i rostjorden, vilken otvivelaktigt står i sam.band m.ed anrikningen 

 av de kolloidala vittringsprodukterna, mätes bäst genom differensen mel- 

 lan procenttalen för dessa ämnen i rostjorden och underlaget. I medeltal 

 av åtta analyser är denna ökning 1.37 %. Titan visar en liten ökning 

 av i medeltal 0,03 % (m.edeltal av differensen mellan titanhalten i rost- 

 jord och underlag i åtta profiler). \'ad fosforsyran beträffar, är det svart 

 att av mina analyser draga säkra slutsatser. Bättre hållpunkter synas H e s- 

 s e 1 m a n s analyser från Fagerheden erbjuda (se nedan under Fosforsyra). 

 Alla de olika i)rocenttalen äro angivna i förhållande till utgångsm-aterialet 

 vid rostjordsbildningen, d. v. s. moderavlagringen, i sin tur beräknad på 

 hum.us- och vattenfri substans. Härigenom bliva de olika siffrorna direkt 

 jämförbara och illustrera bäst den tillförsel av olika ämnen, som. ha för- 

 siggått under rostjordsbildningen. 



Aled utgångspunkt från ett ty])iski underlag, vartill valts den alldeles 

 säkert ovittrade m.oränen å i m djup i yta i. Rokliden, vilken sedan be- 

 räknats ])å humus- ocli limonitfritt material, enär dessa ämnen äro två 

 sekundära beståndsdelar, har sedan uträknats en norm.alrostjord, av- 

 sedd att illustrera rostjordsbildningen, sådan den i allmänhet för- 

 löper, fritt från de störande inflytanden på analysbilden, som or- 

 sakas av ursprungsmaterialets primära variationer i sammansättning. 

 Beräkningens resultat föreligger i tab. 4. Först har till moderav- 

 lagringen adderats de mängder, av olika ämnen, som enligt det ovan 

 angivna i medeltal anrikats i rostjorden. Procenterna för dessa ämnen 

 äro något korrigerade med hänsyn till att de l)öra räknas i förhållande 

 till den en viss mängd vatten innehållande moderavlagringen. Den på 

 detta sätt erhållna rostjordssammansättningen har sedan omräknats på 



