130 O. TAMM [82] 



indirekt sätt influerar emellertid det geologiska underlaget starkt på pod- 

 soleringsprocesserna. Det är nämligen i hög grad bestämmande för 

 den skogstyp, som tager marken i anspråk, och denna inverkar starkt på 

 profilbildningen, (Se härom kap. 5.) 



Här må även framhållas de säregna drag, som podsoleringen i Sverige 

 äger, beroende på att den i regel är utvecklad på ett förut av vittringen 

 så gott som oberört substrat. Den vittring som ägt rum oberoende av 

 podsoleringen har ovan visats vara kvantitativt mycket obetydlig. Så är 

 emellertid ej förhållandet i många andra länder, särskilt sådana, som ej 

 varit nedisade under kvartärtiden. Det föreligger därför i P""ennoskandia 

 helt andra möjligheter att bedöma processens hela karaktär, enär man 

 är berättigad att mineralogiskt diskutera de olika analyserna. Man kan 

 säga att vårt land i dess norra delar visar podsoleringen renodlad från 

 andra vittrings- och markbildningsprocesser. Ännu har den ej heller 

 alls nått det slutresultat till vilket den strävar och som teoretiskt repre- 

 senteras av ett blekjordslager, bestående åtminstone upptill av ren kvarts. 



7. Topografiens betydelse för podsoleringsprocesserna. 



Att topografien inverkar på podsoleringsprocesserna och därmed även 

 på profilens utbildning har sedan länge varit känt. Synnerligen vackra 

 exempel härpå beskriver Glin ka (1914, sid. 71), av vilka det fram- 

 går, att såväl blek jord som rostjord bli mäktigast i sänkor, medan 

 de äro svagare utvecklade å platåer. I sluttningar kunna förhållandena 

 vara olika. Allt detta är ju vad man med hänsyn till podsoleringens 

 natur bör kunna vänta. 



Exempel på huru de topografiska förhållandena påverka podsolskik- 

 tens utbildning äro mycket lätta att finna i vårt land. Snart sagt över- 

 allt, där en råhumusmark är småkuperad med omväxlande svackor och 

 kullar, finner man profilen utbildad i enlighet med det av G 1 i n k a be- 

 skrivna fallet. (Jfr även Frosterus, 1912.) 



Särdeles vackra exempel framvisa tallhedarna mellan Skellefte älv och 

 Petikån några km från Kusfors järnvägsstation, Västerbotten. Marken ut- 

 göres här av likformig, ganska grov älvsand, bevuxen med synnerligen likar- 

 tade, genuina tallhedar. Vegetationen är över stora arealer oerhört enformig. 

 Å de i övrigt alldeles plana terrasserna finnas talrika kittelformiga gropar. 

 En typisk dylik är ungefär 50 meter i diameter och omkring 7 meter djup. 



På den plana tallheden är profilen över väldiga arealer ytterst likformigt 

 utbildad. Podsoleringen är mycket svag med i — 2 cm:s blekjord. Profilen 

 överensstämmer sålunda i allo med yta 7. I kittelgroparna är blekjorden 

 10 — 20 cm och mycket skarpt utpräglad. Rostjorden är på den plana heden 



